XV. 
Sjuktransport. 
Av den vård v. Döbeln erhöll, efter det han blivit sårad, 
kan man sluta till vad hjälp mannen i ledet hade att pä- 
räkna. Sjuktransportmedel för de svårt sårade och sjuka 
saknades nämligen alldeles eller voro i hög grad otillräck- 
liga och bristfälliga. Det var den av v. D. beskrivna bond- 
kärran, som da fick tjenstgöra som fortskaffningsmedel- 
For övrigt fingo de sårade ensamma eller med hjälp av 
någon kamrat taga sig fram till närmaste forbandsplats 
eller sjukhus. Da även stor brist pa läkare och fältskärer 
rådde, tövade det sålunda länge, innan den nödiga hjälpen 
kunde erhållas. 
Att även vederbörande själva insågo de stora brister, 
som vidlådde anstalterna för sjuktransporten, framgår av 
efterföljande promemoria, som Klingspor förelade konun- 
gen och i vilken bland annat ingår förslag i syfte att råda 
bot på ifrågavarande missförhållande. 
För underlättande av den stridande arméns rörlighet 
under förestående fälttåg, insänder nämligen Klingspor 
från krigskommissariatet i Borgå d. 24 jan. 1789 en i 
20 punkter avfattad promemoria till konungen, var 
Nat. o. Folk, H. 74, N:o 2. 
