242 
bristerna och sanitära missförhällandena, samt tillika fore- 
sla åtgärder for desammas avhjälpande. 
I en skrivelse, avfattad i ganska onadiga ordalag, erhöll 
Coll. Med. från konungen ett svaritio punkter berörande de 
gjorda anmärkningarna och förslagen; detta likväl endast, 
såsom det förefaller, i syfte att visa obehövligheten av 
Coll. Med. inblandning i frågan. Här må endast slutet 
av den kungliga skrivelsen anföras, som visar läkarnas 
svåra ställning, då de i sanitära frågor ville göra sin röst 
hörd. — Slutet lyder: »Och som Wi af hvad I uti förberörde 
måtto anfört, i nåder finna att I utan någon erhållen 
befallning af själftagen drift ingifvit ofvannämnde före- 
ställning, därutinnan I sträckt eder vidare än efter instruk- 
tion eder tillkommit, yttrat eder uti mål, som icke tillhört 
eder at pröfva och därutinnan afgifvit hvarjehanda til- 
styrkanden; Så wele Wi hafva eder i nåder förehållit, 
det eder skyldighet är at aflämna underdåniga utlåtanden 
i sådane ämnen, hvaröfver Wi det af eder eska, men eljest 
icke, att eder icke tillkommer den myndighet och anseende 
som Wåre och riksens collegier; och at I således med för- 
slager eller på annat sätt icke bören inblanda eder uti 
regementsärender, utan inskränka eder inom de giöromål 
edre ledamöter egentligen tillhöra efter medicinske veten- 
skapens reglor, eder embetsplikt, jemte de utfärdade 
instructioner och särskilte förordnanden samt at I uti det 
som angår arbetscommenderingen hade bordt vända eder 
till Generallieutenanten baron Sprengtporten såsom di- 
recteur af finska fästningsbyggnaden». 
Av vad ur brev, rapporter och dagboksanteckningar 
framgår, tyckes emellertid ingen förändring till det bättre 
rörande sjukvården på Sveaborg hava inträtt, åtminstone 
Bidrag t. känned. af Finl. 
