243 
under början av kriget 1788—1790. Sa hade efter slaget 
vid Hogland d. 17 juli 1788, då flottan med de sårade 
återvände till Sveaborg, intet sjukhus för desammas mot- 
tagande blivit iordningställt och man var där i avsaknad 
av alla för sjukvården nödiga förråder, varför en allmän 
klagan förspordes över att såväl det egna manskapet som 
ryssarna blevo vanskötta. 
Salomon, som kort förut anlänt från Sverige, säger 
i brev till Coll. Med. att då hertig Carl efter sjödrabbnin- 
gen vid Hogland d. 21 juli 1788 med örlogsflottan återkom, 
blev det nödvändigt att i hast uti stora kasernhuset på 
Sveaborg inrätta sjukhus för att emottaga de blesserade, 
vilkas antal uppgick till 200. De till större delen svårt 
sårade behandlades sedan av lantarméns läkare och efter 
arméns avmarsch av flottans läkare. 
På de erövade fartygen uppgick de sårade ryssarnas 
antal till 100 man, som vårdades av sina egna läkare 1). 
Johan Georg af Sillén, fänrik vid arméns flotta, 
hade icke deltagit i sjöslaget vid Hogland, men vistades 
på Sveaborg, då flottan dit återvände och skriver i dag- 
boksform från den 21 juli 1788 till sin syster om förhållan- 
dena därstädes: 
Turunmaa) Björn Järnsida tillankars på Sveaborgs 
rädd. Efter drabbningen begynte natten mot d. 18 och 19 
juli de första transportfartygen med blesserade anlända 
och d. 20 hade hela flottan inlupit på Sveaborgs redd. 
Då hade dessa ännu ej fått en bit mat eller dricksvatten, 
utan lågo i vånda och skreko af törst. Ej fanns hos dem 
proviant, ej förbindningsmaterialier, ej medicamenter, 
sjukvårdare eller sängkläder och ganska få läkare.» 
1) Läkare och naturforskare. B. IX. 1788. 
Nat. o. Folk, H. 74, N:o 2. 
