245 
aldeles nakne pa trädbänkarne, utan minsta klädtrà hvar- 
ken öfver eller under sig. Jag frågade kommendanten 
hvarför de icke bättre skötas, han svarade: här fins in- 
genting». 
Den 15 dec. har Anckarsvärd antecknat: »Här på 
Sveaborg sjuknar och dör ganska mycket folk, likaså uti 
den öfriga arméen och på landet, hvarest reservärne fort- 
plantat sjukdomen bland invånarne.» 
Då även det brev andre fältmedikus Daniel Wi c¢ k- 
man d. 15 april 1789 avlät till Abr. Bäck, arkiater och 
preses i Coll. Med., lämnar en åskådlig bild av de på 
Sveaborg rådande missförhållandena samt tillika påpekar 
de åtgärder som för desammas avhjälpande vidtagits, 
kan det vara av intresse att här införa detsamma i sin 
helhet !): 
»Under resan från Lovisa till Helsingfors berättades mig på 
hvarje gästgifvaregård, at pästen vore på Sveaborg gängse. Vid 
min ankomst til berörde ställe, blef jag genast försagd vid åsynen 
af de på flera ställen i höger upstaplade döde menniskokroppar 
och föga fattades det jag ju icke trodt hwad mig under wägen 
blifwit med wisshet förkunnadt. 
Orsaken till denna förödelse låg dels uti de oeconomiska, dels 
uti de medicinska anstalterna, dels ock uti sjelfwa projectet till 
reglemente vid arméens flottas sjukhus, hwilket ännu efterlefwes. 
Hvad de oeconomiska angår, så inpackades det sjuka folket 
dagel. uti lazaretterne, hwaräst convalescenterne woro sysselsatte 
at utbära sine döde kammerater. Herr Archiatern kan tänka: 
uti et rumm uti lazarettet wid hwvarfwet lågo 108 personer, dels i 
sängar, dels på britzer, och af denna myckenheten sjuka menniskor 
lågo 5 stycken i en säng. Uti hwarfs sjukhuset var mortaliteten 
förfärligast. Fäldt medicus doctor Roth hade, före min ankomst, 
förestädt detta sjukhus uti en månads tid, men hade nyss insjuk- 
1) ©. Hjelt p. 266, I. 
Nat..o. Folk, H. 74, N:o 2. 
