258 
rad och anvisningar rörande den dar städes fortfarande härjande 
epidemin och sedan han erfarit, att Allmogen icke hörsammat 
dessa anvisningar och fran prostgarden uttagit de for de sjukas 
räkning därstädes tidigare lämnade medikamenterna, hade han 
låtit utlysa ny sockenstämma för att blifva i tillfälle att ytterligare 
framhålla hvad till sjukdomens hämmande och botande borde 
iakttagas samt för att skingra de missförstånd, som yppat sig 
angående huruvida medicinen skulle erbälles fullkomligt gratis, 
eller ersättning för densamma möjligen komme att framdeles af 
allmogen uppbäras, och hvilken missuppfattning varit en af orsa- 
kerna till att dylik ej blifvit uttagen, anmodade han kapellanen i 
församlingen Magister Alcenius, att för de närvarande till 
finska tolka följande tal och upmuntran»: 
»Då jag för några veckor sedan inställde mig hos eder och ifrån 
denna predikostol lätt gifva vid handen ändamålet af min när- 
varelse samt anmodade eder efter sluten gudstjenst stanna qvar i 
kyrkan, (och) med mig om mått och steg öfverlägga för att hämma 
den i soknen sig inrotade smittosamma sjukdcmen, var ingen af 
Eder så betänksam, att denna billiga och Christliga skyldighet 
åtlyda. Jag lätt ytterligare underrätta eder (om) min förmaning 
och botemedlen, utan att ni vålade eder med upmärksamhet 
dem i agtaga eller värkställa, jag utdelte sjelf, qvarlämnade samt 
hitskickade botemedell till samma ändamål, utan at af eder 
fordra el. begärt någon enskyldt nytta, med föga fromma. Nu är 
jag återkommen at ytterligare göra försök efter min Embets pligt 
och Christeligt medlidande söka hjelpa saken och med samfälte 
krafter mota, bota och hämma denna omtalte allmänna farsot. 
Till detta möjeliga ändamål fordrar jag af eder samteliga, l:o. Att 
ni bortlägga den oförnuftiga och enfaldiga fördom om et oundvike- 
ligt öde i detta mahl, utan antagen de råd, varningar och kote- 
medel, scm jag redan låtit underrätta eder och härefter finner 
nödigt, samt dem utan uppskof och undantag genast värkställa. 
2:0. Att ni sjelf sedan komma öfverens med hvarannan hvarest 
ni finner lägligt och lämpligast att kunna afhämta och emottaga 
de medel som komma att föreslås. 3:0. Att i första början då 
någor at de uppgifna krämper sig infinna, genast dem nyttja och 
Bidrag t. känned. af Finl. 
