260 
sjukdomen och sina ätgöranden pa följande sätt: »Sedan 
jag genom undersökning hos de sjuke, hvaraf en ansenlig 
mängd innan min ankomst hunnit aflida, öfvertygades om 
sjukdomens natur, hvilken i gemen hos alla var lika och 
epidemisk, men tillfälligheter däruti endast skildes, at ej 
alla blifvit besvärade af stinkande och blodblandade 
diarrhéer, Coliquer, knip och slitningar i underlifvet, utan 
i feber stadiernas framgång och slut, besvärades af bölder 
m. m., utfärdade jag genast Kundgörelse om sjukdomens 
kännetecken vid dess annalkande, med behöriga förvar- 
nings medel, regime och diet samt vid dess fortgång in- 
struction till alla prester om sjukdomens häfvande och läke- 
medels bruk, hvilket jämväl på stället dels i allmänhet 
och dels till de sjuke utdelades, hvarvid ej heller sparades 
muntelig undervisning och föreställning till presterskap: 
ståndspersoner och allmoge, som de härvid hållne och vid- 
fogade kyrkostämma protocoller närmare utreda». 
»Och emedan sjukdomen mycket utbredt sig genom 
osed och tillopp vid begrafningar och gästa bud», under- 
ställes det Befallningshavandens utlåtande, huruvida icke 
denna osed under farsotstid genom ålagt ansenligt vite 
kunde avskaffas. 
I anledning härav hade även landshövdingen C ar p e- 
lan genast låtit utfärda »kungörelse och förmaning med 
förelagt vite» och ansågs detta medel haft så synlig ver- 
kan, »att de sjukas antal vida minskats och en ansenlig 
mängd af sjuke räddade samt få aflidit — men nu för det 
närvarande dock icke aldeles afstannat» 
Utdraget ur protokollet från kyrkostämman i Pyhäjärvi kyrkas 
sakristia d. 7 febr. 1790 lyder som följer: *) 
1) Med.styr. ark. 1 Stockh. 
Bidrag t. känned. af Fin!. 
