268 
kan dock med all säkerhet sägas, att den svåra epidemien 
därtill bar långt större skuld än fiendens vapen. 
Svårast härjade sjukdomen bland flottans manskap i 
Karlskrona, varifrån smittan sedan med till hembygden 
återvändande sjöfolk utbredde sig, ej blott till vidsträckta 
trakter av Sverige, utan även till Finland. — Enligt 
Hults!) med stor noggrannhet gjorda forskningar fram- 
går, att sjukdoms- och dödsfallens antal i Karlskrona varit 
under december månad 1788 1,509 och 121; 1789 20,020 
och 4,263 samt 1790 4,618 och 902. Tillsammans 26,147 
sjuka och 5,286 döda. 
Ur den officiella dödsstatistiken, där dödsfallen i Karls- 
krona för samtliga militärer och civila ingå, bliva siffrorna 
för nov. och dec. månad 1788 253 för 1789 6,264 och för 
1790 1,483 tillsammans 8,100. Då slutligen flottans för- 
luster i döda på andra platser än i Karlskrona togs med i 
betraktande, kom Hult till en dödssiffra av 10,000, vari- 
från endast 500 civila bortgar. Av 216 medici och kirur- 
ger, som under dessa år tjente vid flottan, var det enligt 
Faxes uppgift endast 6 som undgick sjukdomen och 40 
föllo offer för densamma. Enligt Mankell (Meijerfelts 
journal) dogo vid armén i Finland och arméns flotta av 
sjukdom 9,778; skjutne blevo 1,439, sårade 1,225 och 
fångne 4,957, varjämte 1,178 rymde och 3,782 avskedades; 
hela förlusten uppgick således till 21,359 man, varav 
2,824 kommo på år 1788, 9,736 på år 1789 och 8,799 på 
år 1790. 
1) le. p. 29. 35. 
Bidrag t. känned. af Finl. 
