276 
Den enda fråga man kunde göra mig, vore denna: Hvarföre 
skedde ej amputation? 
Jag vet ej hvad man vunnit därmed, om ej det, at man blifvit 
af med et stycke, som incommoderade Patienten och väckte fasa 
hos de kringstående. Detta hade varit en värkelig vinst; men 
jag svarar på frågan: Grefven ville ej låta amputera sig. Han 
förbjöd äfven Doctor Gersdorff detta — och hvarföre icke göra: 
en Usling til viljes, då dess motsägelse ej opponerar sig mot et 
bättre ändamåls vinnande. 
Hvad hade han vunnit med separation i sjelfva Articulation? 
— Ingenting. Jag hänvisar här de mindre förfarne til Hr 
Schmucker (e). 
Har man afseende pa dizten och födan om bord; så torde man 
lätt finna, att detta lefnadssätt ej synnerligen preparerar kroppen 
at utstå suppuration efter en sådan operation. (At et Vulnus 
läker långt förr på en nykommen Båtsman, än på den, som länge 
ätit salt kött, Fläsk och Ärter; därpå har jag sedt prof). 
Jag tror mig således felat lika så litet däruti, at jag ej ampute- 
rade Grefve Horn, som däruti, at jag iakttog en Methodus Anti- 
phlogistica Rigurosissima till inemot slutet af tredje dygnet, eller 
den 19 Juli, da Grefven under nog svåra plågor dog om bord på 
Vasa. Stockholm den 13 Februari 1789. | 
Johan Fåhréeus. 
Ofvanstående ingår i: Läkaren och Naturforskaren X:de 
Bandet. Stockholm 1791. 
(Bilag IV). 
Fahréeus anhåller om understöd hos konungen. 
Stormägtigste Allernadigste Konung: 
Ibland de få af Finska Arméens öfverblefne Läkare, hvilka 
nu sakna nödtorftig bergning är jag nog olycklig att vara en, 
som vid femtio års ålder, efter Tjuguett års tjenstetid, jag vågar 
(e) Vermischte Chir. Schrift. erst. Band. Untersuchung uber 
die Abnehm. der Glider, pag. 46, lin. 7 och pag. 48 lin. 25. 
Bidrag t. känned. af Fin]. 
