25 
En del af dessa data äro nägot osäkra dels emedan 
dubbla uppgifter förekomma, dels emedan för åren 1751 
och 1752 merändels ej angifvits, om ny eller gammal stil 
användts. 
År 1750 kunde boskapen utsläppas på bete redan den 
25 april, alltså ovanligt tidigt. Bonden hade ett ordstäf, 
att från rågens blomning till dess skörd förflyter 27 dagar, 
men under den tid S. vistats i socknen hade han alltid 
funnit nämnda tid vara öfver en månad. Ärterna sås 
den 1 maj eller däromkring och dragas upp i slutet på au- 
gusti. Kornet mognar ofta samtidigt med rågen, men stun- 
dom 8 dagar senare. Linet sås den 25 maj och bergas 
ungefär samma tid som rågen. 
Ibland äro svalorna kvar i slutet på september. Vild- 
gäss och svanor flytta bort först i slutet af oktober eller 
i början af november. 
År 1752 säges det mesta ljungandet och de häftigaste 
åskslag hafva inträffat. 
D. 4 aug. 1744 kl. 12 syntes en »vädersol» be- 
stående af en mindre ring kring solen och tvenne bisolar 
på båda sidor om solen. Genom solarna gick en större 
cirkel med centrum under solen och på ett större afstånd 
från solen i sydvest syntes delvis »åter en ring till en 
regnbåge». Efter denna företeelse följde åska och sedan 
3 dagar regn. Den 21 april 1749 syntes en nästan dylik 
företeelse och några dagar därefter andra sådana, men 
efter desamma följde endast solsken och beständig väder- 
lek. Ringar kring månen sägas likaså än betyda regn, 
än klart. ; 
Sasom uttryck for den stora roll allmogen tillskrifver 
ostvinden ifråga om väderleken anföres ordspråket: 
Nat. o. Folk, H. 76, N:o 1. 
