21 
börd ej är fullt riktigt, i det sydostvinden i detta afseende 
öfverträffar ostvinden. Han tror orsaken till dessa vin- 
dars nederbördsrikedom ligga i de »stora vattnen i Öster, 
condenserade mot våra backar och landtryggar». R un e- 
berg anför också enligt Stierwalds observationer 
att det faller oftast, d. v. s. en dag nederbörd på 11, dag 
med sydostvind och sällsyntast d. v. s. under en dag bland 
5 med nordvestvind o. s. v. samt påpekar med anledning 
häraf att landvinden, E—S, medför mest och hafsvinden, 
W—N, minst regn. Såsom en förklaring framkastar han 
därvid följande fråga: »monne de af Jorden upstigande 
ångor praecipitera luften, så att nederbörden då faller.» 
Mycket naturligare än denna egendomliga hypotes var 
Stierwalds ofvannämnda förklaring, ehuru den rik- 
tiga orsaken till företeelsen ej ännu kan anses vara till 
fullo utredd. 
I de sammanställningar öfver Äbo-klimatet, som 
Lec he aren 1762 och 1763 publicerade, ingå äfven dylika 
nederbördsvindrosor för Åbo och samma resultat att syd- 
ostvinden är mest och nordvestvinden minst nederbörds- 
förande erhölls också för denna ort. Troligen var det af 
Runeberg meddelade utdraget ur Stierwalds 
arbete bekant för Leche, ehuru denne ej nämner något 
härom. Intressant är emellertid att se att redan på 1750- 
talet i Finland ett så viktigt klimatologiskt faktum blef 
på grund af tillförlitliga observationer konstateradt och 
undersökt enligt metoder, som först senare blefvo allmänna 
och en lång tid dominerade i meteorologin. 1 
1 Huruvida Stierwald vid sina bearbetningar använde några 
andra arbeten såsom föredöme kan ej med säkerhet anges, men visst 
är att t. ex. dylika regnvindrosor tidigare framställts t. ex. för Padua 
Nat. o. Folk, H. 76, N:o 1, 
