15 
mot frost, men säges detta medel vara alltför otillräck- 
ligt. 
Alla dessa af S. uttalade åsikter angående nattfrosternas 
uppträdande och deras motarbetande vittna om en synner- 
ligen god iakttagelseförmåga och i allmänhet gälla samma 
åsikter ännu såsom riktiga. Man har väl att tänka sig att 
en stor del af dessa rön blifvit gjorda af andra och att S. 
endast samlat och här framfört desamma. I alla fall är det 
intressant att se, att en väsentlig del af de satser Hällström 
sedermera i sin berömda afhandling om nattfrosterna i 
Finland uttalat och sökt vetenskapligt bevisa och förklara 
redan ungefär ett halft sekel tidigare varit bekanta i vårt 
land, ehuru de tyvärr ej offentliggjorts. 
En intressant iakttagelse S. ytterligare gjort beträf- 
fande temperaturen omnämner han på följande sätt: »Det 
händer väl ofta att då ett sunnanväder skall förjaga ett 
kallt nordan, packas kölden då mera tillsamman och blifver 
häftigare, men detta påstår ej särdeles länge, emedan det 
förra gerna snart behåller öfverhanden.» Denna företeelse 
synes verkligen vara ganska allmän och har på senare tid 
om ock endast antydningsvis omnämnts i litteraturen. 
Annorlunda och enligt modern uppfattning kan man 
framställa S:s iakttagelse på följande sätt. På vintern, 
då ett barometermaximum med åtföljande anticyklonal 
väderlek en tid varit rådande kan man ofta göra den ob- 
servationen, att himmeln ej klarnar upp förrän ett annal- 
kande barometerminimum redan är synligt och ett väder- 
leksombyte sålunda är omedelbart förestående. Då klarnar 
det eller om det också tidigare varit klart synes luften då 
hastigt blifva mera diaterman, hvarför utstrålningen och 
Nat. o. Folk, H. 76, N:o 1. 
