14 
för att gifva luften en friare fart, så att köld och uppsti- 
gande kalla dunster må skingras. En nyupptagen åker 
fryser lättare än en gammal sådan och en som omgifves 
af mossbelupen mark lättare än den som begränsas af 
grönskande gräsmark. Ett exempel härpå har man i 
skogens upprepade nedbrännande för erhållande af ökadt 
boskapsbete, då marken blifvit utmärglad och beklädd 
med mossa, som håller luften städse våt. Omgifningen har 
härigenom blifvit frostömmare än förut. Skogsmarkers 
svedande är därför en obetänksam hushållning och i stället 
borde mossbelupna lindor göras gräsbärande. Såsom 
motverkan mot frostömhet borde vidare mossar och 
kärrmarker genomgräfvas och upptorkas, åar och bäckar 
rensas 0. 8. V. 
Grannsocknar såsom Ilmola, Lappo m. fl. synas ännu 
frostömmare än Laihela. Ju längre från hafvet en ort lig- 
ger, desto lättare synes den angripas af frost. Frosterna 
sägas inträffa merändels under nätter med »ett lugnt och 
stilla väder», då vinden kommer från norr samt vanligen 
under timmarna före och vid solens uppgång. Dessutom 
förekomma frostnätter, då luften är kall och en »skarp 
och dragande nordan» blåser. Då äro fält öppna mot norr 
mest utsatta för frostfara. Af denna art voro frostnätterna 
den 6 och 10 juni 1753, då rågax och kornbrodden fröso, 
där ej något skydd mot nordostvinden fanns. En del af 
de åkrar, som annars plägat vara minst frostömma, ledo 
vid dessa tillfällen mest. 
Såsom ett säkert rön från skärgårdstrakten omnämnes 
att hafvet faller ut, d. v. s. vattenståndet sjunker några 
dagar innan svåra frostnätter stunda. Vidare omnämnes 
reps framdragande öfver en åker såsom ett bekant medel 
Bidrag t. känned. af Finl. 
