N NE E SE S SW W NW 
1756) mani 8 5 8 20 9 32 9 
60 16 6 16 9 15 9 16 13 
61 5 9 Ju 22 11 21 15 
62-10 6 6 16 16 24 16 
634.15 10 9 8 21 14 15 9 
64 9 7 6 18 26 14 12 
5) 8 6 10 19 21 18 
Med: 11 9 7 17 15 21 12 
Här liksom ofta tyder den öfvervägande frekvensen 
hos hufvudvindarna N, E, S och W på att riktningen 
blifvit mindre noggrant observerad. Summan af frekvens- 
talen för dessa vindar är både för vinter och sommar 
58, af de öfriga mellanliggande vindriktningarna 42. 
De båda årstiderna förete egendomligt nog så godt 
som identiskt samma vindfördelning. Vestvinden före- 
kommer mest, tydligen emedan en del SW-vindar äro 
tagna såsom vestliga. Vindarna från E-sidan äro åter 
genomgående minst representerade, på vintern NE- och 
på sommaren SE-vinden. Vi finna också att vintern 1759, 
som enligt förut anförda temperaturmedia var den var- 
maste, har ovanligt mycket W-vindar, medan de kallaste 
vintrarna 1760 och 1763 äro utmärkta genom större till- 
skott i E- och N-vindar. 
I afseende å vindstyrka särskilde R ön gren mellan 
»häftig» eller »häftigaste storm», »ordinär storm», »starkare 
blåst» eller »stort blåsväder», »mindre blåst» och den »minsta 
blåsten» jämte lugnväder. Jag vill i det följande beteckna 
Nat. o. Folk, H. 76, N:o 1. 
