70 
blir det isfritt den 7 maj (2). till Brädholmen den 8 (2), till 
Själstenarna den 9 maj (5). Hela viken blir ända till 
Svartholm isfri den 11 maj (7), men à hafvet utanför 
försvinner isen först omkring den 19 maj (4). 
Öfver isläggningen föreligga mindre fullständiga upp- 
gifter och dels därför, dels på grund af fenomenets oregel- 
bundna förlopp äro medeldata svåra att härleda. Efter 
reduktion finner man att den första isläggningen å den 
inre viken ända till Korsmoudden eger rum ungefär den 
30 oktober (5 data). Någon dag tidigare äro redan delar 
af denna vik isbelagda och någon dag senare finnes is 
ända till Kungssten. Först omkring den 11 november (4) 
har man is vid Brädholm och i slutet af november eller 
början af december vid Svartholm. Mången gång kan 
isen en eller flere gånger gå upp ånyo. Sålunda hade man 
t. ex. år 1762 3 ggr isläggning vid Brädholmen nämligen 
den 17 och 25 oktober samt slutligen den 2 december. 
Enligt detta skulle alltså den inre viken till Korsmo- 
udden i medeltal vara isbetäckt under 187 dagar, men 
vid Svartholm endast c. 150 dagar. 
För att också antyda de gränser, inom hvilka dessa 
företeelser variera, må några data för de extrema åren 
1760 och 1765 anföras. 
År 1760 begagnades släde på land ännu den 22 april. 
Den 12 maj hade is bildat sig på vattenputtar 11, tum 
tjock, men denna dag gick isen upp till Kronbryggan, 
den 14 maj till »Öltunnan» eller Korsmoudden, den 16 
till Kungssten. Den 17 maj fanns ännu is på stadens 
gator, den 18 var det öppet nästan till Brädholm, den 19 
till Själsten, den 21 till Svartholm. Den 29 och 31 maj 
syntes is ännu à hafvet utanför. Isläggning egde detta år 
Bidrag t. känned, af Finl, 
