11 
Med ammoniakalisk silfverlösning erhölls betydande 
kvantiteter af en hvit, kristallinisk fällning. Denna 
affiltrerades, tvättades med litet vatten och torkades vid 
vanlig temperatur. 
Föreningen var vid upphettning lätt antändlig men 
ej explosiv. Vid kokning med vatten utvecklades ammo- 
niak, samtidigt afsatte sig på kärlets väggar en metall- 
glänsande spegel, hvaraf framgick att den, måhända efter 
sönderdelning, var vattenlöslig. 
För analys indunstades 0,1102 g i en tarerad porslins- 
degel två gånger med några droppar utsp. salpetersyra 
och saltsyra i vattenbad till torrhet. Vid upphettning 
af den torra återstoden afgick i form af hvita ångor en 
förening, som vid afkylning befanns bestå af salmiak (utv. 
af NH, med NaOH, fällning af AgCl med AgNO,). I de- 
geln kvarblef beräknadt på den ursprungliga föreningen 
0,0619 g AgCl, hvarför denna innehöll Ag—42,27 %. 
Ofvanstående fakta visa, att den lägsta fraktionen 
ej kan innehålla etylacetylen, hvars normala silfverföre- 
ning, CH, - CH, - C=C : Ag, innehaller 67,03%, Ag och 
icke upptager ammoniak i komplex bindning. Med hän- 
syn till den starka aldehydlukten och den erhällna silfver- 
halten är föreningen det ur acetaldehyd med ammonia- 
kalisk silfverlösning framställbara etylidenimidsilfverni- 
tratet med sammansättningen (C,H,NH),° AgNO,!). 
Härmed stämmer ock analysen: | 
Ag beräknadt: 42,19%; funnet 42,27%. 
Förekomsten af större mängder af den vid 21° kokande 
acetaldehyden i den under 16° kokande fraktionen kunde 
1) Jfr. Reychler, Ber. d. d. chem, Ges. 17, 41 (1884), 
Nat. o. Folk, H. 76, N:o 4. 
