352 



8 



Billede af Regnens Slyrke til enhver Tid og navnlig ikke af dens Varighed, For at opnaa 

 delte, maa en Pluviograph helst optegne en konliniierlig Kurve, hvilket kan opnaas ved en 

 af de to andre Fremgangsmaader. 



De Constructeurer, som anvende Maaling, lader det i Tragten opsamlede Regn- 

 vand løbe ned i en Cylinder af passende Diameter, i hvilken fmdes en Svømmer, der paa 

 en eller anden Maade er forbunden med en Registrerpen. Vandets Stigning i Cylinderen 

 hæver naturligvis Svømmeren, og Registrerpcnnen optegner altsaa den attraaede F{urvc paa 

 en Papirtavlc, som bevæges forbi af et Uhrværk. Denne Fremgangsmaade er den ældste 

 — allerede i 1817 skal en saadan Pluviograph have været i Gang — , men ikke den bedste. 

 Som en af dens væsenligste iMangler kan nævnes, at den ikke godt kan overlades til sig 

 selv i længere Tid, da man enten risikerer, at faa Cylinderen fyldt ved stærke Regnskyl, 

 eller ogsaa, for at undgaae dette, maa gjøre Cylinderen uforholdsmæssig stor. 



Begge de nævnte Fremgangsmaader staa derfor i væsenlig Grad tilbage for den 

 tredie, der er baseret paa det opsamlede Vands tiltagende Vægt. At maale denne 

 ved Hjælp af Fjedervægte har vel flere Gange været forsøgt, men tør neppe anbefales 

 til videnskabelig Brug; derimod er der mange Constructeurer, der hertil have anvendt 

 Balancer og navnlig Vinkelvægte. Den Skaal, hvori Vandet vejes, er indrettet saaledes, at 

 den er selvtømmende for en bestemt Vandmængde, hvilket er opnaaet enten ved Hjælp af 

 en Hævert, saaledes som ved det saakaldte Tantalusbæger, eller ved Hjælp af en Vippe- 

 indretning, hvoraf der findes flere forskjellige Constructioner. Som imidlertid Symons, 

 den første videnskabelige Autoritet paa dette Omraade, bemærker, klæber der ved samtlige 

 Vægtpluviographer den Ulempe, at Inddelingerne paa Registrerpapiret ere ulige store som 

 Følge af, at udslagene paa en Vinkelvægt ikke ere proportionale med Vægtforandringerne. 

 Det er derfor Fjernelsen af denne Fejl, jeg har havt min Opmærksomhed henvendt paa, og 

 som har foranlediget mig til Constructionen af en ny Vægt, som jeg paa Grund af sit 

 særegne Princip har benævnt Sin us vægten. 



Ved enhver Vægt er som bekjendt Betingelsen for Ligevægt den, at de statiske 

 iVlnmenter med Hensyn til Hvilepunktet ere lige store. 

 For den i Fig. 6 fremstillede Vinkelvægt lyder dette 

 saaledes 



hvor B er Vægten af Loddet og Skaalen tilsammen. 

 Men i denne Ligning ere B, r og d variable, medens 

 K er den eneste konstante Størrelse. Buen 72 kan 

 derfor ikke inddeles i lige store Dele, men dens Ind- 

 deling maa bestemmes forsøgsvis. 



Fis. 6. 



