360 IG 



vægt F. Med stigende LulUrvk vil en Del at Qvægsolvet I den korte Gren (rykkes over i 

 den lange, Inorved altsaa Momentet paa denne Side af Omdrejningspunktet forøges. Denne 

 JMomentforøgelse compenseras paa den anden Side ved Hjælp af Lebevæglen Fs automa- 

 tiske Flytning (til Venstre paa Figuren*. Anvendelsen af et Ilævertbarometer har blandt 

 Andet den Fordel, at et saadant lader sig flytte, hvilket selvfølgelig ikke let lader sig gjore 

 med Sprungs løsthængende enkelte Barometerrør med tilhørende brede og flade Skaal uden 

 indbyrdes Forbindelse. Ligeledes er man, som det senere i den mathematiske Udvikling 

 nærmere skal blive paavist, ved at give den korte Gren en særegen Form, i Stand til at 

 reducere Varmens skadelige Indflydelse til et Minimum. 



Den Mekanisme, ved Hjælp af hvilken Løbevægten sættes i Bevægelse frem eller 

 tilbage, eftersom Lufttrykket er stigende eller aftagende, er construeret paa følgende .Maade 

 (se Fig. 10). Nedenunder den lange Vægtstangsarm [A\ løber ovenover et Par Skinner en 

 Staalskrue (S) med stærk Stigning; eftersom denne Skrue sættes i omdrejende Bevægelse 

 den ene eller den anden Vej, bringer den ved Hjælp af en i Skruegangen gribende Sko en 

 lille Vogn (F) til al kjøre frem eller tilbage paa Skinnerne. Paa denne lille Vogn er op- 

 rejst en Galge, i hvilken Løbevægten {L) ved Hjælp af en afbalanceret ^'ægtstang er 

 anbragt paa en saadan Maade, at den hviler alene med sin egen Vægt paa den lange 

 Vægtstangsarm. Den omdrejende Bevægelse af Skruen, som skal til for at flytte Vognen 

 med Lobevægten til den ene eller den anden Side, opnaas ved Hjælp af et Ubrværk U af 

 en ganske særegen Construction, til hvis nærmere Forstaaelse Figurerne 11 og 12, frem- 

 stillende det respectiv set fra Siden og set forfra, skulle tjene. 



Det indeholder i el fælles Stel to Lhrværker, bestaaende hver af et Fjederhus 

 (Fog-P, ) med Optrækning [o og o^) saml et symmetrisk System af Tandhjul. Midt i hvert 

 af de to Tandhjulsystemer findes et Tandhjul (S og »Si), hvorpaa et Kronhjul [K og K^\ 

 er anbragt, og medens alle øvrige Tandhjul ere i fast Forbindelse med deres respective 

 Axer og dreje sig med disse, gaa S og »Sj paa Rør udenom deres fælles Axe A, der 

 bærer det coniske Hjul // og en fast Arm a. Paa denne Arm sidder det løse Tandhjul Æ, 

 forenende og gribende med sine Tænder ind i de to Kronhjul K og .ff^. F og F^ liave 

 modsatte Optrækninger, og samtlige symmetriske Hjul ville derfor to og to have modsatte 

 Omdrejningsretninger, altsaa ogsaa K og K^. Sele forfra vil K gaa rundt «mod Solen», 

 og A', »med Solen». 



Det ene Værk ender med et Echappement, medens det andet ender med el 

 Vindfang [r]. Echappementværket, som stadig holdes i Gang, \il sætte S og K i om- 

 drejende Bevægelse mod Solen, og K vil atter sætte F i Omdrejning omkring sin Axe a; 

 men da E griber med sine Tænder ind i det stillestaaende Kronhjul Ä'j , bliver det nød- 

 saget til al bevæge sig fremad hnnad delte i samme Pielning, som A" drejer rundt, og det 

 vil føre med sig i samme Uetnins Armen a og følgelig hele Axen A med det coniske 



