17 385 



af Reaumur og ældre Forfaltere, og desuden ham selv som opildnet af patriotiske Fnlelser. 

 løvrigl skal jeg fremhæve følgende Punkter: Æggenes Antal siges at være i Almindelighed 

 300, sjældent en 400, 1. c. p. 129 — naar Vejret er varmt, krybe Larverne ud efter 3 Dages 

 Forløb, idet de bryde Æggets Laag op med Hovedet; deres Næring bestaaer af Slam, I.e. 

 p. 131 — den spæde Larve har uforholdsmæssigt stort Hoved, 1. c. p. 132 — som Larve 

 skifter den 3 Gange Hud og bruger 4 Uger eller mere til sin Udvikling, 1. c. p. 133 — 

 Aanderøret, »die Luftröhre», har i Spidsen 5 smaa, tilspidsede Flige, «Theile» , hvormed 

 Larven, naar den er under Vandet, kan lukke for dette; ved Vandets Overflade kan den 

 blive hængende vel et Qvarters Tid; Aanderøret synes at besidde en oljeagtig Materie, men 

 kommer der alligevel Vand ned i Røret, søger Larven at presse det ud med sin Mund; 

 skal Larven forvandle sig til Puppe, tømmer den sine Exkrementer ud, bliver lysere og 

 hænger vel en halv Time i Vandskorpen, 1. c. p. 157 — Fremkomsten af et Par smaa, sorte- 

 brune Pletter eller Vorter paa Brystet er det sikreste Tegn paa, at Forvandlingen stunder 

 til; endeligt begynder Forvandlingen (til Puppe) med at "die stark aufgeschwollene Brust 

 berstet", og den skeer i Løbet af en Minut, 1. c. p. 138 — Kleeraann dadler Swammerdam, 

 fordi denne i Bibel der Natur (p. 146) lader Puppens Nakkerør fremstaa af Larvens Anten- 

 ner («aus den Fühlspitzen entstehen»), men han glemmer eller veed ikke, at Swammerdams 

 Yttring her er en Levning fra et tidligere Standpunkt (Histor. insect, gener.), da han antog 

 Larvens Antenner for at være Aanderedskaber; selv mener Kleemann, at Nakkerørene bruges 

 til at aande med, om han end ikke har seet, at de kunne lukkes under Vandet, 1. c. p. Î39 

 — Puppen kan bevæge sig hurtigere end Larven (modsat Ledermüllers Angivelse) ; er Vejret 

 ikke for raat eller koldt, kommer Myggen frem efter 3 Dages Puppehvile, 1. c. p. 140 — 

 naar Udkrybningen af Puppehuden nærmer sig, bliver Puppen ganske sortebrun, og de 

 grønne Øjne mere hvælvede; Udkrybningen siges at foregaa ^mittelst einiger Stösze, die er 

 sich giebt, und zwischen denen er jedesmal etwas ausruhet« ; den udkrybende Myg bevæger 

 Snabelen, <■ Saugstachel », og Følehornene gjentagne Gange, stikker først Forbenene, dernæst 

 Mellembenene forsigtigt i Vejret; naar alle Ben ere tørre, bevæger den Vingerne «ver- 

 schiedenmalen», 1. c. p. 141 — Larverne antages at overvintre uden at tage Føde til sig og 

 forvandle sig først om Foraaret; en Myggehan , taget i Marts, kunde han ikke antage for 

 overvintret, 1. c. p. 148 (Antagelsen af Larvens Overvintring er vistnok urigtig). 



Robineau-Desvoidy har i sit Forsøg til Myggenes Naturhistorie ogsaa afhandlet deres 

 Udviklingshistorie. Jeg har ikke seet selve Afhandlingen, men kun et Udtog i Isis f. 1832, 

 men at dømme herefter er der ikke noget Nyt i denne Del, som alene vedkommer os her; 

 jeg har kun optegnet den Sætning: »Durch den Leib laufen 2 Luftrörchen, die hinter dem 

 6ten Bauchringel in eine verschmelzen» (Isis p. 471); to saadanne Fejl i een Sætning tyde 

 ikke paa noget Godt. 



Gilchrist har givet Beskrivelsen af Udviklingen af en ostindisk Myg, Musquito, som 



Vidensk. Selsk. Skr., G. Række, naturvidcnsk. og; mathem. Afd. III. 4. ^y 



