390 22 



lennerne, halende disse ud af Piippeskederne. Uovningen af Puppehuden og selve Meso- 

 nolums Fremskyden til Højde med Vingernes Rod skeer ved Svulmning af denne Kropdel, 

 men den følgende Bevægelse, som er jævn og glidende, fremkaldes af Bagkroppens Led, 

 som kikkertformigt trække sig ind i hverandre og ud fra hverandre; ved den sidste Bevæ- 

 gelse, naar Randene af Bagkropsleddene hos Myggen støde mod de tiisvarende Dele af 

 Puppehiiden, skeer Fremskridningen og Løftningen af Myggens Thorax, og denne Løftning 

 hæver atter Hoved, Ben og Vinger og drage alle disse Dele ud af deres Skeder. Idet 

 Myggen herved stiger lodret i Vejret, kommer den til at staae som en Mast i Puppehuden 

 som Baad, saaledes som allerede Reaumur saa smukt har fremstillet, I.e. p. 612, og afbildet 

 det, PI. 44, Fig. 9 — 10. Som Regel stiger Myggen lodret i Vejret, men hvis Vejr og Vind 

 eller dens Omgivelser volde den Vanskeligheder, bliver Kroppens Stilling ofte mer eller 

 mindre skraa; og om Myggen end ikke giver tabt, fordi den kommer til at berøre 

 Vandfladen med Kroppen, endnu medens Benene og Vingerne ikke ere ude af Skederne, 

 saa kan den dog ogsaa i den Grad faae Overballancen eller blive saa stærkt slaaet ned mod 

 Vandfladen, at den ikke kan rejse sig og faae Ben og Vinger frie, og i saa Tilfælde om- 

 kommer den. Man skulde tro, at ondt Vejr maalle dræbe Myggene i Tusindvis under deres 

 Forvandling, men ved Siden af deres Haardhudethed maa man huske paa, at Forvandlingen 

 kan skee, naar og paa hvad Tid af Dagen det skal være, og vistnok opsættes efter Vejret 

 og Myggens Lejlighed. 



Udkrybningen tager langt længere Tid for denne Myg end for de fleste andre, 

 navnlig Chironomus'erne, og der kan let gaa en Time eller mere med, inden Stikkemyggen, 

 efter Udstødelsen af i<Meconiums»-Blærerne^), flyver bort fra Vandets Overflade. Som Prøver 

 paa den forskjellige Tid, det tager Myggen at komme ud, skal jeg anføre: En Puppe laa 

 6 Min. i Vandskorpen, og først efter 5V2 Min. viste der sig et Luftlag under Puppehuden; 

 efter andre 8 Min. stod den paa Glassets Sider; i Alt allsaa I-i Min. En anden Myg stod 

 efter 17 Min. paa Glassets Sider; den havde brugt 8 Min. 40 Sec. til at faae Vingerne frie 

 og 14 Min. 30 Sec. inden den stod paa Forbenene. En tredie Myg tog det 18 Min. 30 Sec. 

 at blive helt fri, idet efter 20 Sec. Revnen i Mesonolum var helt aaben , efter (O Min. 

 begge Vinger frie, efter 10 Min. 30 Sec. Forbenene bøjede, og efter 13 Min. hvilede den paa 

 alle 3 Par Ben, af hvilke dog Bagtarserne endnu vare i Skederne. En fjerde, femte og 

 sjette Myg brugte henholdsvis 45, 48 og 64 Min. 44 Sec, inden de bleve færdige og fløj 

 bort. Hvad der i de 3 sidste Tilfælde mest forsinkede Myggen, var Udstødelsen af «Me- 

 coniums »-Blærerne, som i et Antal af 40 — 44 udstødtes med Mellemrum af 30—230 Sec, 

 i Reglen dog kun en 40 Sec, undtagen henimod Slutningen, hvor Mellemrummene ofte 

 hleve langt større. 



') Jfr. det Følgeode, under Coietlira plumiconiis. 



