43 411 



macht, an beliebiger Stelle im Wasser sich ohne die geringste Schwimmbewegung schwe- 

 bend zu halten i ; ogsaa Palmen, 1. c.p. 61, bekræfter Weismanns Opfattelse. Ligeledes ligner 

 Rymer Jones, 1. c. p. 102, iigesaavel som Lyonet Luftsækkene ved Svømmeblærer, og siger, 

 at Larven ved dem er i Stand til at stige eller synke, «just as a Gold-flsh rises or descends 

 by means of its swimming-bladder». Ældre Forfattere som Reaumur, i. c.p. 41, kalder 

 dem enten, vistnok blot af Hensyn til deres Form, i'les quatre espèces de reins», eller 

 betegner dem simpelthen, som De Geer, 1. c.p. 387, som "les organes de respiration", 

 eller anseer dem, som Götze, i. c. B. L p. 373, for Aandedrætsredskaber med ligesaa mange 

 Spirakler, som der er sorte Punkter (o: «Pigraentceller») paa dem. Slabber, 1. c. p. 9 , an- 

 seer dem for 4 Maver, men føjer dog til: «Ich gebe jeden die Freyheit davon zu denken 

 was er will». Lichtenstein, 1. c.p. 171, lader de to forreste Luftsække staa i nøje umid- 

 delbar Forbindelse med Spiserøret og med «der langen, die Stelle des Herzens vertretenden 

 Pulsader, und auch mit den Lungen des Thierchens», hvorimod de to bageste Luftsække 

 (1. c. p. 172) "Eiersäcke zu seyn scheinen». Fischer anbringer dem, som før omtalt, uden- 

 paa Larven og kalder dem, 1. c.p. 7, »les deux bulles». Lyonet, 1. c. p. 90, anseer dem for 

 sandsynligvis at svare til Fiskens Svømmeblærer, saaledes som vi alt have anført. Karsch, 

 1. c. p. 1 1 , kalder dem »Organa respiratoria» og negter, at de kunne være eller svare til 

 «vesiculæ aeriferæ (inservientes) Physaliæ aut piscibus . . . scilicet ad raergendum», eftersom 

 «neque contractio neque expansio neque aëris dimissio possunt observari» ; dog uagtet »simile 

 Organum respiratorium nusquam inanimalinm regno observatum fuerit, 

 tarnen diutius hæsitare non potuimus (nemlig om deres Betydning som Respirationsorgan). 

 Gerte enim omnia Organa respiratoria alioquin in culicum larvis obvenientia plane desunt». 



Naar Vandet, de opbevares i, er halvraaddent, omend klart, og naar de lide Hunger, 

 seer man Larverne ikke sjældent flyde oven i Vandskorpen med næsten Halvdelen af Krop- 

 pen tør; naar de da dukkes under Vandet, flyde de gjerne ovenpaa igjen. Luftsækkene hos 

 saadanne Individer ere forekomne mig snarere smaa end store. 



Naar Forvandlingen til Puppe nærmer sig, sees Puppens Nakkerør i en skraa Stil- 

 ling med Spidsen rettet nedad og fremefter at skinne igjennem Larvens Hud; tilsidst frem- 

 træde de som et Par næsten sorte Legemer. Selve Forvandlingen foregaaer nede i Vandet 

 og meget hurtigt. Den indledes med, at Larven bliver meget urolig og hyppigt slaaer korte 

 Sideslag med Halen og Svømmeviften, og den begynder med, at Puppens Halespids trækkes 

 ud af Larvens Halespids og dens Hoved baglænds af Larvens Hoved, uden at Larvehuden 

 her brydes, men denne brister ikke før end i Oversiden af Kroppens forreste Ring, og Spidsen af 

 Nakkerørene kommer da frem. Er først Bristningen skeet, rejser Larven sig fra den vandrette 

 Stilhng til en lodret, og hele Larvehuden synker eller maaske presses nedad og gaaer til- 

 bunds. Larvens Tracheesystem og Luftsækkene med den indesluttede Luft trækkes ud, saa 

 at Puppen i Begyndelsen er lufttom. Den udtrukne Luft slippes dog ikke løs, men med 



52' 



