2 
termiska förhållanden, men utbrottet själft inträffade på ett 
minimiområde. — Dessutom innehåller undersökningen en 
kurva, hvilken anger luftelektriska potentialens gång un- 
der sommaren, Pl. II. Kurvan är uppritad sålunda, att då 
skilnaden mellan en bestämd dags och samma månads 
potential var positiv sattes den ofvanför, då den var nega- 
tiv åter under det horisontala strecket. Kurvan utvisar 
sålunda potentialafvikelsens gång. Emedan de luftelektriska 
bestämningarna utföras i Helsingfors endast tre gånger dag- 
ligen, kunna ej noggrannare undersökningar i detta hän- 
seende utföras. Ur kurvan framgår dock, att under dagar 
då i Helsingfors eller dess närmaste omgifning inträffat 
åska, i kurvans gång förekommit de flesta negativa afvi- 
kelserna. (Åskdagarna utsatta med små svarta tecken.) 
Dock bör observeras, att dagar med åska och regn oftast 
sammanfalla, hvarigenom afvikelserna kanske 1 främsta 
rummet förorsakas af nederbörden. — Fig. 1 är fortsätt- 
ningen på föregående årgångs Plansch A för året 1905. 
Därur framgår, att då temperaturafvikelsen blifvit positiv, 
äfven antalet utbrott varit större än 1 genomsnitt. Detta 
förhållande motsvarar det af oss i föregående årgång på- 
pekade sammanhanget mellan åskutbrotten och tempera- 
turförhällandena. — För att närmare undersöka en möjlig 
längre, mot solfläcksperioden svarande äskvädersperiod, 
publiceras 1 denna årgång de tillsvidare gällande årsfrekven- 
serna für 1906—08, hvarigenom man med de föregående 
undersökningarna äger en 22 år innefattande åskväders- 
statistik fran vårt land, d. v. s. åren 1887—-1908. 
År 1905 anlände 1,873 rapporter öfver åskutbrott. 
Antalet är stort isynnerhet i förhållande till de närmast 
föregående åren. Rapporter öfver kornblixt inkommo 112 
och öfver åskslag 62. Andra anmälningar anlände: öfver 
Bidrag t. känned. af Finl. 
