=] 
konstatera en förflyttning hos fenomenet från trakterna 
af Åland ända till Kuortane. 
3 äskvädersperioden, maj 27—junt 7. 
Periodens utbrott d. 27 och 28 inträffade 1 vårt land 
under en ganska jämn lufttrycksfördelning. Temperatu- 
ren var omkring 10° på morg. Den 27 anmältes åska 
hufvudsakligast från vestra och norra Finland, d. 28 åter 
från östra Finland. 
Periodens egentliga och förnämsta utbrott d. 30—31 
maj, d. 2—3 och 5—7 juni uppkommo 1 samma mini- 
mums delminima, hvilket under de sista dagarna af maj 
funnits i vester öfver Atlanten. Den 30 sträckte sig 
från minimet mot öster en dal lägre lufttryck, hvilken 
var djupast 1 trakten af Jyväskylä. På aft. hade dalen 
något förskjutits mot öster och sträckte sig från norra 
Finland till Ladoga (Sordavala). — Föregående dag an- 
mältes åska hufvudsakligast från mellersta och vestra 
Finland, den följande från öster. 
Den 2 juni låg öfver mellersta Sverige ett 754 mm 
djupt minimum. — Den 3 fanns det betydligt fördjupadt 
1 norra Skandinavien och dess regnområde hade med mi- 
nimet dragit sig mera norrut. — Utbrotten under den 
föregående dagen inrapporterades hufvudsakligast från 
hela södra hälften af vårt land, d. v. s. från minimets E 
à SE-delar och under de följande dagarna från ett sma- 
lare område från södra Österbotten ända till östra Finland. 
Det 1 det föregående omnämnda minimet uppstod af 
värmeorsaker i trakterna af Hamburg redan d. 31 maj. 
Väderleken bestämdes därstädes af ett maximum. Då 
längre vesterut fanns ett minimum, anslöt sig denna 
Nat. o. Folk, H. 68, N:o 1. 
