14 
7 äskperioden, juli 17—18. 
Från vester kom d. 16 ett nytt minimum, hvilket d. 
18. var djupast 1 trakterna af Kvarken. Från minimet 
sträckte sig en svag dal mot SE-Finland. Dalen omgafs 
af i riktning af Finska viken och på Karelska näset mot 
nord à nordvest gående isobarer. På sydkusten var vin- 
den fr. vest och himmeln delvis mulen. På norra sidan 
om dalen var vinden fr. SE, himmeln mulen och regnet 
allmänt. I denna del låg dalens F-område, medan S fanns 
söder om den, d. v. s. norrom dalen fanns ett område 
med stigande luft, och där funnos alla kondensationsfeno- 
men bl. a. äfven åskan, ty utbrotten anmältes hufvudsak- 
ligast fr. F-området. Utom att dalen härigenom var väl 
bildad inträffade däri flerstädes hagelfall. 
Det i det föregående omnämda minimet tudelade sig 
d. 19. Den norra delen blef kvar öfver norra Bottniska 
viken, där den snart fylldes, den södra delen åter fördju- 
pades öfver södra Östersjön. Till denna del hörde den 
följande periodens utbrott. 
S äskperioden, juli 21— 23. 
Den 21 förorsakade minimet 754 mm djupt mulen, 
regnig väderlek med ostvindar. Åska anmältes på för- 
middagen från Egentliga Finland, på eftermiddagen från 
hela södra Finland ända till Vasa och Kuopio i norr. 
Pä morg. låg i vestra Finland en svag s. k. äskväders- 
säck. Följande dag, den 22, låg minimet nästan oför- 
ändradt på sin förra plats och åska anmältes nästan 
från hela landet. Åskutbrotten voro i allmänhet starka 
och regnet rikligt samt viuden ostlig. På aft. hade luft- 
trycksdifferenserna betydligt jämnats ut, men den 23 på 
Bidrag t. känned. af Fini. . 
