„Ukonilmoista Suomessa 1905“ muodostaa 19:nen 
vuosikerran Suomen ukonilmoja käsittävässä tutkimussar- 
jassa. Kokoonpanoltaan se etupäässä luttyy vuosien 1903 
ja 1904 ukkostutkimuksiin. Edellisiin vuosikertoihin näh- 
den on tästä kuitenkin jätetty pois Taulu 3, joka käsit- 
telee ukonilmojen voimakkuutta ukkosminuuteissa, ja sitä 
paitsi ovat ukkoskulkueet jätetty käsittelemättä, sillä tar- 
koituksena on seuraavassa vuosikerrassa tarkemmin tutkia 
tätä ılmiötä. — Muuten eroaa tutkimus kaikista edellisistä 
siinä suhteessa, että huomattavimpien ukkospäivien sy- 
noptisia karttoja on täydennetty siten, että isobarit pur- 
rettiin aina mm:n intervallin perästä. Täten menetel- 
täessä osoittautui, että mainittavimmat lämpöukkoset — 
lüttyivät n. k. ilmapainesoliin (Luftdrucksrinne). Tällai- 
set sola-muodostumat vastaavat hyvin heikosti muodos- 
tunutta Böen-„rinnettä*. Ja muutamissa tapauksissa oli 
Böen-luonne verrattain selvä — niin paljon kuin sellaisen 
olemassa oloa voi käytettävänä olleiden sääkarttojen ! 
avulla huomata. Muuten osoittautui, että tällaisten solien 
muodostumisehdot etupäässä ovat etsittävät termisistä suh- 
teista. Lämpösuhteista muodostunut alenevan ilmapaineen 
alue littyi useimmiten kauempana olevaan minimialuee- 
! Meteorologisen Keskuslaitoksen sääkartat v. 1905 ja Bul- 
letin météorologique de l’Observatior Phys. Central Nicolas S:t 
Petersbourg, vuosik. 1905. 
