seen solana. Solassa sattuvat ukkoset perustuvat siis 
tavallaan puhtaasti lämpösuhteisiin, mutta purkaus itse 
tapahtuu usein minimin alueella. — Sitä paitsi on tähän 
vuosikertaan liitetty käyrä, joka osoittaa 1lmasähkôn po- 
tensialin poikkeuksen kulkua kesällä, Taulu II. Käyrä on 
pürretty siten, että kunkin päivän keskiarvoisen poten- 
sialin ja kuukauden keskiarvon ero on positivisenä ollen 
asetettu ylä-, negativisena ollen alapuolelle vaakasuoraa 
viivaa. Saatu käyrä osoittaa siten potensialin poikkeusta 
kanakin päivänä. Kun sähköpotensialin määräykset Hel- 
singissä tapahtuvat vaan 3 kertaa päivässä ei tarkempia 
tutkimuksia tässä suhteessa voida tehdä. Käyrästä sel- 
viää kuitenkin, että päivinä, jolloin Helsingissä tahi sen 
lähimmässä ympäristössä on sattunut ukkosta käyrän ku- 
lussa yleensä on huomattavissa suurimmat poikkeukset 
negativiseen suuntaan (ukkospäivät merkityt pienillä mus- 
tilla merkeillä). Huomattavaa kuitenkin on, että ukkos- 
ja sadepäivät useimmiten lankeavat yhteen, joten poikkeus 
ehkä suurimmassa määrässä Johtuu sateen vaikutuksesta. 
— Kuv. 1 on vuoden 1905 jatkona edellisen vuosikerran 
Kuvaan A. Sutä huomaa, että lämpöpoikkeuksen saavut- 
tua positiviseksi myöskin ukkoslukuisuus on keskiarvoa 
suurempi. Tämä vastaa edellisessä vuosikirjassa osoitta- 
maamme yhteyttä purkausten ja lämpösuhteiden valilla. — 
Mahdollista pitempiaikaista, aurinko-pilkkujen lukuisuus 
jaksoa vastaavaa ukkosjaksoa on tutkittu tarkemmin. Tä- 
män vuosikerran yhteydessä esitetään nimittäin väliaikai- 
set vuosipurkausluvut vuosille 1906—1908, joten edellis- 
ten kanssa on saatu 22 vuotta käsittävä ukkoshavainto- 
jakso maastamme, s. o. vuodet 1887— 1908. 
1905 on kaikkiaan saapunut 1,873 purkausilmoitusta. 
Luku on suuri etenkin lähinnä edellisiin vuosiin verrat- 
Bidrag t. känned. af Finl. 
Se 
