10 
vastasivat tuulen suuntaa siinä osassa solaa. Myöhemmin 
tapaamme samantapaisia suhteita tällaisissa sola-muodos- 
tumissa.! F-alue oli aam. solan pohjois-puolella, S-alue 
kaakossa. Päivän kuluessa sürtyi sola enemmän poh- 
joista kohden ja oli se ill. Keski-Ruotsista Länsi-Suo- 
meen. Ukkosalue muodostui viivan Vaasa-Kuopion etelä- 
puolelle, se on suhen solan osaan, jossa ilmapaineen 
F-alue muodostui. — Seuraavana (20) päivänä oli solasta 
muodostunut osaminimi, joka oli 757 mm syvä maas- 
samme. Minimin sadealue käsitti koko maan. Ukkosta 
sattul etupäässä Etelä-Suomessa s. 0. osaminimin etelä- 
puoliskossa. — Jakson viimeiset purkaukset sattuvat 22 
p:nä ja koko jaksoa voi pitää syntyneenä lämpösuhteista, 
joskin viime päiväin purkaukset enemmän littyvat osa- 
minimiin, joka syntyi alkuperäisestä solasta. Itämeren 
lämpômaksimin vaikutuksesta muodostui nimittäin kaiketi 
paikallinen minimi (termodynaminen), joka solamuodostu- 
mana luttyi eteläiseen minimiin. Ja sola kehittyi vähi- 
tellen täydellisemmäksi muodostuen lopuksi osaminimiksi 
(20 p.) ja siitä minimiksi. Mahdollisesti kuvaa tama pää- 
pürteissään yleensä minimien muodostamista. ? 
Edellisen jakson mininuä seuraa jälleen lännestäpäin 
leviävä maksimi, josta aam. 24 p. oli eroittautunut 770 
mm korkea osa-maksimi aivan maamme itäpuolelle. Lämpö- 
tila, joka edellisen jakson vaikutuksesta oli alentunut 
(katso Taulu I), alkaa nyt nousta taivaan selkeytyessä. 
1 Myöskin Wundt huomauttaa samantapaisesta yhteydestä 
isotermien ja tuulen suunnan välillä Kts. siv. 16. 
2 Osaminimien suhteen tämä termodynaminen selitys sopii 
allek. käytettävinä olleiden sääkarttojen mukaan m. m. kesäk. 2 p., 
josta tarkemmin siv. 7—8. 
Bidrag t. känned. af Finl. 
