lappalaisia. Langobardien historioitsija PAULUS DIACONUS 
(n. 730— 797), jonka teoksessa nimitys tavataan Scritobini 
muodossa, antaa siihen selityksen: se johtuu barbaari- 
laisen (Skandinaavian muinaisen) kielen mukaan hyppää- 
misestä (hiihtämisestä, skrida?), sillä hyppäämällä tämä 
kansa ajaa metsän otuksia takaa, käyttäen liikkuessaan 
kaaren muotoon köyristettyä puuta s. o. suksiat. Ni- 
men merkitys on sus: Hiihto-Finnit. Myös nimeltään tun- 
tematon RAVENNALAINEN maantieteilijä (800 luvulla) puhuu 
nähtävästi samasta kansasta, vaıkka hän vääntää sen ni- 
men Rerefenneiksi ja Sirdifeneiksi. Selvempää nimen 
muotoa käyttää anglosaksien oppinut kuningas ALFRED 
SUURI (849—901), joka Svealaisten luoteispuolelle sijoittaa 
Scridefinnit (Scride-Finnas). 
Kuningas Alfred on myös ensimäisiä kirjailijoita, 
jotka mainitsevat Kvenlandin eli Kainuunmaan; hän sa- 
noo sen löytyvän svealaisten alueen pohjoispuolella erä- 
maiden takana sekä Pohjois-Norjasta itäänpäin. Ase- 
mansa puolesta se siis vastaisi jotenkin nykyistä Pohjois- 
Ruotsia. Tietonsa siitä Alfred on, kuten tunnettu, saanut 
norjalaiselta Ottarilta eli Otherilta, joka oli suorittanut 
purjehduksen kotiseudultaan Halogalannista rannikkoa pit- 
kin itäänpäin aina Biarmien eli Permalaisten maahan 
saakka?. — Ulottuiko Kainuunmaa kuningas Alfredin 
käsityksen mukaan kauemmas itään ja kaakkoon päin, 
sıitä emme saa hänen maantieteestään selvyyttä. 
Keskiajan kirjailijoista ovat varsinkin muutamat laa- 
1 Paulus Warnefr. De gestis Longobard. c. 5. 
? Ottarin antamat tiedot Pohjois-Euroopasta löytyvät maan- 
tieteellisessä johdannossa kuningas Alfredin käännökseen Orosiuksen 
maailmanhistoriasta (tehty n. 893). 
Nat. o. Folk, H. 67, N:o 2. 
