I. Renessansi-ajan kosmografeja. 
Tulee aika, jolloin tieteet ja kirjallisuus jälleen elpy- 
vat, jolloin ihmisessä herää pyrkimys oman itsensä ja asuin- 
sijansa, maapallon, tarkempaan tuntemiseen ja kansat kai- 
killa aloılla alkavat vapautua keskiajan kahleista. Silloin 
pyritään menestyksellä löytämään meritietä rikkaaseen In- 
tiaan, silloin avautuu uusi, ennen aavistamaton maailma, 
Amerikka, ja silloin kääntyy huomio myös oman maan- 
osamme etäisimpiin ja vähımmin tunnettuihin seutuihin. 
Tiedon soihtu alkaa valaista Pohjois-Euroopan pimentoja, 
muun muassa myös Suomeakin. Niinpä kartoissa, jotka 
valmistettiin 1400 ja 1500 luvuilla näistä seuduista, ta- 
vataan meidänkin maamme, ja vähitellen tulee se, kun 
entisiä erehdyksiä aina korjataan, yhä oikeammin määrä- 
tyksi maantieteellisen asemansa ja ääriviivojensa puolesta. 
Vanhimpia tunnettuja karttoja, missä Suomi on kuvat- 
tuna, on tanskalaisen Kraus KLausson SWARTIN (CLAU- 
DIUS CLAVUKSEN) purtämä ja ilmestyi Roomassa v. 1427; 
se on liitetty erääseen Ptolemaion kosmografian käsikirjoi- 
tukseen !). Miten virheellinen tämä kartta vielä on, huoma- 
1 K. Ahlenius, Till kännedomen om Skandinaviens geografi 
och kartografi under 1500 talets senare häft, s. 1. Upsala 1900 
(Skrifter utg. af Humanistiska vetensk. samfundet i U.). Sama, Lands- 
konturer och hafsvidder, s. 54. Stockh. 1905. — Erääseen vielä van- 
Bidrag t. känned. af Finl. 
