33 
m. välllä olevain etäisyyksien avulla. Sellaisia määritel- 
mid tavataan näet usein yllämainituissa purjehdusosoituk- 
sissa eli matkaoppaissa. Niinpä Zieglerin luetteloissa esiin- 
tyy varsinaisten paikannimien ohessa, kuten Custa Castrum 
(Kuusisto), Abo civitas, Rasburgum, Hangoo promonto- 
rium, myös semmoisia nimityksiä kuin littus primum, ex- 
tensio secunda y. m. Useat sarjat Zieglerin paikannimia 
voidaan löytää purjehdusosoituksista 1500 luvulta, ja nıitä 
tavataan myös paraunetussa muodossa Olaus Magnuksen 
kartassa (Carta marina v:lta 1539); viimemainittu kırjailija 
on siis, kuten näyttää, myös lähteinään käyttänyt sellaisia 
osvüttoja. — Paikannimet ovat Zieglerin teoksessa usein 
väärin kirjoitetut; useimmat Suomeen kuuluvat nimet tun- 
tee kuitenkin helposti. Niinpä esim. Uudenmaan herttua- 
kuntaan kuuluvina hän luettelee seuraavat pitäjät: Tenala, 
Berga (Borgä?), Payo, Kares, Sybo, Victes, Loyo, Helsin- 
gia, Ingoa, Espoa, Kirkioslech. 
Pohjanlahden rannikoita aina Tornioon saakka poh- 
joisessa Ziegler ei nay tarkemmin tunteneen; tämän ajan 
merikorteissakaan ei tätä lahtea ollenkaan tavata, vaan 
niissä kuvataan vaan sitä väylää, mikä Tukholman saaris- 
 tosta ja Ahvenan meresta johti Suomen lahteen. Kuiten- 
kin Ziegler on kuullut puhuttavan Kemistä, jota hän kut- 
suu nimellä Chymene, sekä Korsholmasta. 
Zieglerin teosta seuraava kartta!) näyttää vielä, kuten 
vanhemmat karttatyypit, maayhteyttä Pohjois-Euroopan ja 
Grönlannin välllä, mikä on sitä huomattavampi, kun hä- 
! On kuvattuna K. Grotenfeltin teoksessa Suomen historia us- 
konpuhdistuksen aikakaudella s. 4. Kts. myös E. G. Palmen ja J. E. 
Rosberg, Suomen kartta (Oma maa I, 121 ss.) sekä Palmén, Vanhoja 
Suomen karttoja (Suomen kartasto, teksti). 
Nat. o. Folk. H. 67, N:o 3. ; 3 
