36 
tunnettu, ennenkuin Olaus Magnus sen kartassaan esitti. — 
Koska tämä tekijä pitkiksi ajoiksi, melkein vuosisadaksi 
eteenpäin, määrää oppineiden käsityksen Euroopan pohjoi- 
simmasta osasta ja erittäin myös Suomesta, lienee lyhyt 
selonteko hänen teoksistaan, mikäli ne koskevat maatamme, 
tässä paikallaan, vaikka ne ovatkin yleisesti tunnetut 1. 
Tulemme huomaamaan, miten monet hänen tiedonannois- 
taan sittemmin yhä uudistuvat maantieteellisessä kirjalli- 
suudessa. 
Pohjoismaita esittävää karttaansa, n. k. , Carta ma- 
rina“a varten, joka ilmestyi Venetsiassa v. 1539 ?, Olaus 
Magnuksella varmaankin on ollut käytettävänään sama 
veljensä Johanneksen kokooma ainesvarasto, josta myös 
Ziegler oli ammentanut; hän on sitäpaitse lähteinään käyt- 
tänyt merenkulkijain tekemiä kortteja, josta syystä hänel- 
läkin tavataan sama kuvaava Suomenlahden suunta lou- 
naisesta koilliseen, mikä on tavallinen sen ajan merikor- 
teissa. Pohjanlahtea sitävastoin nämät lähteet, kuten yllä 
mainittiin, eivät tunne, ja Olaus Magnus on ensimäinen, 
joka yksityiskohdissa tarkemmin ja pääasiassa oikein on 
kuvannut tätä merta, jonka länsirannikkoa pitkin hän 
itse oli matkustanut Tornioon saakka*. Hänen karttansa 
1 Kts. esim. prof. M. G. Schybergsonin äsken ilmestynyttä tut- 
kimusta: Finland i Olaus Magnus historia, Finlands kulturhistoria, 
medeltiden s. 225 ss). 
? Carta marina et descriptio septentrionalium terrarum ac mira- 
bilium rerum eis contentarum diligentissime elaborata. Ainoa tun- 
nettu alkuperäisen kartan kappale löydettiin Münchenistä 1886. Suo- 
mea käsittävä osa on jäljennettynä teoksessa Oma maa (I, alkulehti) 
sekä O. A. Forsstrémin Suomen keskiajan historiassa. 
3 Ahlenius, Op. cit. s. 8. Pohjanlahdelta puuttuu kuitenkin su- 
pistus Merenkurkun kohdalla. 
Bidrag t. kanned. af Finl. 
