BB) 
vaikutusta, joista tuonnempana tulee puhe. Talla lahdella 
on nimittäin oikea suuntansa lännestä itään, paitse Vupurin 
lahdella, joka tekee äkkinäisen käänteen koillista kohti. 
Nevanlahti on vielä tuntematon !. Alkupuoleila 1600 lukua 
ilmestyi vielä uusia Mercatorin Atlaksen painoksia Jopocus 
ja Henricus HONDIUKSEN sekä JOHANNES JANSSONIUKSEN 
toimesta. Sitäpaitse hänen työtänsä jatkoivat myös ÅBRA- 
HAM ORTELIUS (1527—1598) ja GERHARD DE JUDAEIS (1521 — 
1591). Heidän julkaisunsa, joista uusia painoksia niin- 
ıkään ilmestyi 1500 luvun vıimeisinä ja 1600 luvun ensi- 
mäisinä vuosikymmeninä, seuraavat Pohjois-Euroopan esi- 
tykseen nähden pääasiassa Mercatoria. 
Sebastian Cabotin (1473—1557). joka suunnitteli 
englantilaisten löytöretkiä pitkin Pohjois-Jäämeren ran- 
nikkoa itäänpäin tarkoituksessa päästä koillisväylän kautta 
Kiinaan ja Intiaan, oli luultavasti vaikuttanut myös Olaus 
Magnuksen y. m. antama tieto sitä, että Skandinaavian 
pohjoispuolella oli avonainen valtameri?. Näiden ret- 
kien kautta, jotka aikaansaivat kauppayhteyden Englannin 
1 Omituisuutena tässä kartassa mainittakoon vielä koko joukko 
Suomen jokia, jotka kaikki laskevat Suomenlahteen, ja joiden nimet 
kaikuvat aivan oudoilta: ,Fanen fluvius“, „Oberan fl.“, ,Sene fl.“ y. m. 
Topografiset ainekset Skandinaavian ja Suomen karttoihin on osaksi 
toimittanut Slesvigin ja Holsteinin tanskalainen maaherra Henrik 
Rantzau (Ahlenius, Op. cit. s. 129, 132). — Samannimiset joet tava- 
taan myöhemmissäkin laitoksissa (vrt. Finska hist. samfundets proto- 
coller 13 okt. 1875 [Hist. Ark. V, s. 77 ss]; M. Akiander, Om Ankoper 
flodens lage, Suomi 1846, s. 172 ss). 
? Ahlenius, Op. cit. s. 38. 
Nat. o. Folk, H. 68, N:o 2. 
