64 
sıttää myös Suomen ruhtinaskunnan (oikeast. herttuakun- 
nan, Il Ducato di Finlandia)? rajoista ja laajuudesta. Tuk- 
holmasta, joka sijaitsee jotenkin keskellä Ruotsia, on lap- 
palaisten rajoihin saakka enemmän kuin 1000 itaalialaista 
peninkulmaa, ja ehtiäkseen etelärajalta pääkaupunkun tar- 
vitaan vähintäin vusitoista pitkää päivämatkaa. Possevino 
on kuullut eräältä ylimykseltä, joka on matkustanut val- 
takunnassa pitkin ja poikki, että se on suurempi kuin Ranska 
ja Itaalia yhteensä, mutta vielä paljoa suurempi, jos-suhen 
Suomi ja Lappi luetaan lisäksi. 
Maan pinta on valtakunnan alueissa suureksi osaksi 
metsien peittämä; sitä paitse tavataan myös paljon kalarik- 
kaita järviä ja jokia, joilla viimemainituilla kuitenkin enim- 
mäkseen on mahdoton aluksilla kulkea, koska nutä ei ole 
_perattu. Vuoria ja laaksoja on myös, kuten Suomessa, 
jonka nimestä Finlandia annetaan Johannes Magnuksen 
vanha selitys: se merkitsee: „Terra fina“. 
Valtakunta on jaettu osiinsa erilaisten perusteiden 
mukaan: yksi sellainen on jako maakuntiin, joihin kuuluu 
sekä herttuakuntia että kreivikuntia. Edellisiin luetaan 
Suomen suuriherttuakunta, joka kuitenkin taas käsittää 
Turun, Satakunnan, Karjalan ja Hämeen herttuakunnat 
(„ıl [Ducato] Abense, quel di Satagundia, Carelia, Tavastia). 
Kreivikuntain joukossa on Ahvenanmaan saari („Isola di 
Ulandia*), joka sekin luetaan Suomeen ?. 
Näissä maakunnissa sijaitsevain linnojen joukossa mai- 
nitaan varustus „Eueropiassa“ (Äyräpäässä); se on ollut 
hävitettynä, mutta kuningas aikoo rakennuttaa sen uudes- 
1 Op. eit. s. 425; toisessa 
di F. (s. 426). 
Samalla nimellä Possevino kuitenkin myös kutsuu Olannin saarta. 
aikassa tarkemmin: Il gran ducato 
ko) 
Bidrag t. känned. af Finl. 
7 
- 
