82 
Kun venäläiset vuodesta 1558 alkaen olivat hävit- 
täen hyökänneet Viroon ja Liivinmaahan, ja Kalpaveljes- 
ten valtio oli hajoamaisillaan, nin ritarit apua pyytäen kään- 
tyivät sekä Puolan että Ruotsin puoleen. Viimemainittuun 
maahan laitetut lähettiläät kulkivat 1559 Suomen kautta 
purjehtien ensin Tallinnasta Turkuun, missä Juhana hert- 
tua kestitsi heitä hyvin ja suosituksilla varustettuina toi- 
mitti heidät isänsä luo Ruotsiin. Kustaa Vaasa selitti myös 
tahtovansa kaikin voimin auttaa Kalpaveljiä Venäjää vas- 
taan, lähettipä tallinnalaisille sen sanan, että jos venäläi- 
set alkaisivat purittää heidän kaupunkiansa, he saisivat lä- 
hettää perheensä turvaan Suomen puolelle, jota tarjousta 
kronikoitsija SALOMON HENNING tästä lähetystöstä kertoes- 
saan suuresti kuttää. 1 Vaan pian sen jälkeen vanha ku- 
ningas kuoli, ja kunnianhimoinen Kerik XIV halusi valta- 
kunnalleen hankkia alueita veljeskunnan maista. Lähetti- 
lästen toiveet saada Ruotsista apua raukesivat täten, ja 
kauan aikaa odotettuaan heidän täytyı (yhdessä Puolan lä- 
hettilästen kanssa) tyhjin toimin kääntyä takaisin. Paluu- 
matka kulki niinikään Suomen kautta. 
Itse maastamme kronikoitsija tosin ei sen enempää 
mainitse, vaan lähettilästen matkasta Suomenlahden poikki 
hän sanoo tahtovansa jotain kertoa, jota hän pitää niin 
ihmeellisenä, että se kuuluu melkein uskomattomalta.? — 
Keskellä talvea, tammikuussa v. 1561, matkustajain täytyı 
kovimmassa pakkasessa pyrkiä Suomen rannikolta Tallin- 
naan. Matkaansa varten he palkkasivat kahdeksan suo- 
malaista kalastajaa, jotka tunsivat tien. Nämät ottivat 
! Liffländische Churländische Chronica, Leipzig 1594 fol. 18 ss. 
2"Op: cit fol. 27. 
Bitrag t. känned. af Finl. 
