101 
Lappalaisia kuvatessaan Negri sanoo heitä naapu- 
riensa suomalaisten täydelliseksi vastakohdaksi: jälkimäl- 
set ovat muka hyvin sotaisia, kun sitävastoin lappalaiset 
ovat kasvultaan pieniä ja sotaan kokonaan kelpaamatto- 
mia. — Lappalaiset eivät ravintonaan käytä leipää, heillä 
ei ole edes sen merkityksellistä sanaa kielessään, vaan 
kun Isämeidän rukousta on lapinkielellä muodostettu, on 
täytynyt lainata tämä sana suomalaisilta (,leipa“). Lapin- 
maasta puhuessaan tekijä myös mainitsee Inarin kylän sa- 
mannimisen järven rannalla; tässä kylässä Ruotsin, Tans- 
kan ja Venäjän hallitsijain alueet yhtyvät, ja siellä on 
ihan lähellä toisiansa kolme taloa, joista kussakin asuu 
yksi näiden kolmen valtakunnan virkamiehistä. ! 
Myös kansan tapoihin Negri kiinnittää huomiota. 
Niin hän esim. kuvailee erästä häätilaisuutta Tornion seu- 
duilla, missä pappi luki kovalla äänellä kiitosrukoukset 
aterian jälkeen, joita tarkkaavaisina kuunneltiin. Senjäl- 
keen tanssittiin ja jatkettun syömistä ja juomista keski- 
päivästä keskiyöhön saakka, johon hän sovittaa Tacituk- 
sen lauseen muinaisista germaaneista: „Diem noctemque 
continuare potando nulli probrum.“ 
Tarkan ja perusteellisen kuvauksen Negri antaa var- 
sinkin hylkeenpyynnistä Pohjanmaan rannikolla erään 
pyytäjän tiedonantojen mukaan.? Pohjanlahden kaksi 
rannikkoa ovat muka luonnon puolesta erilaiset: läntinen on 
kivinen ja louhikkoinen, itäinen sileä ja tasainen, samoin 
myös vedenalainen pohja. Seurauksena tästä on, että 
se jää, mikä itärannikolla muodostuu, pysyy tasaisena ja 
vahvana useita kuukausia. Länsipohjan puolella sitä vas- 
1 S. 21, 22, 60 (Lettera I). 
225 ss. (Lettera III). 
19 
a 
Nat. o. Folk, H. 68, N:o 2. 
