105 
hla. Kustaa Vaasan seuraajain aikana protestanttisuuden 
olemassa-olo jälleen joutuu kysymyksen alaiseksi, ja 
Possevinon lähetys on yhtenä todistuksena Pyhän istui- 
men aikeista. Pohjoismaissakin vanhan ja uuden kirkko- 
kunnan välillä taistellaan ratkaiseva taistelu, joka samalla 
koskee valtion itsenäisyyttä ja vapautta. Suomella oli tär- 
keä osansa tässä näytelmässä, ja muualla Euroopassa mai- 
nittua taistelua seurataan jännitetyllä tarkkaavaisuudella, 
mikä myös kuvastuu sen ajan historiallisessa kirjallisuu- 
dessa. 
Tanska ja Ruotsi olivat kauan aikaa olleet toistensa 
unionissa, vaikka entistä yhteyttä oli sittemmin seurannut 
ero ja vihollisuus. Luonnollisesti sus tämän ajan tanska- 
laiset kirjailijat puhuessaan maansa vanhemmasta histori- 
asta, varsinkin unioniajan taisteluista, tulivat paljon kosket- 
taneeksi Ruotsin valtakunnan oloja, jolloin he etupäässä itse 
tapahtumain kertomisessa nojautuvat ruotsalaisiin historioit- 
sıjoihin. He saattoivat tällöin käyttää luotettavampia läh- 
teitä, kuin Johannes Magnusta, nimittäin Ericus Olain ja 
varsinkin OLAus PETRI'N, Ruotsin kuuluisan uskonpuhdis- 
tajan, muodollisessakin suhteessa etevää kronikkaa, sekä 
Kustaa Vaasan aikoihin nähden PIETARI SWART'IN esitystä. ! 
! Kaikki nämät mainitut kronikat olivat siihen aikaan tunnetut 
ainoastaan käsikirjoituksina ja ne painettiin osaksi paljoa myöhem- 
min, Olaus Petrin ensikerran teokseen Scriptores Rerum Svecicarum 
medi aevi, Upsala 1818; toisen kerran G. E. Klemmingin toimesta 
Tukholmassa 1860; Ericus Olain kronikan Messenius julkaisi v. 1615 
ja Swartin Klemming v. 1870. Swartia, joka lienee kirjoittanut Kus- 
taa Vaasan omain kertomusten mukaan, on, kuten tunnettu, hyvin 
tarkasti seurannut Eerik Yrjönp. Tegel, jonka kronikka painettiin v. 
1622. — Olaus Petrin esitys päättyy Kristian Il:sen hallituskauteen. 
Hänen veljensä, Laurentius Petrin, kronikka on pääasiassa mu- 
kaelma sutä. 
Nat. o. Folk, H. 68, N:o 2. 
