107 
joka muuten on kuvaava silloiselle historialliselle kritukille, 
mainitaan Suomi ja suomalaiset. Tanskalainen Jonan 
SVANING (7 1584) julkaisi salanimellä Petrus Parvus Ro- 
sefontanus v. 1560 riitakirjoituksen Johannes Magnuksen 
teosta vastaan, jota hän piti monessa kohdin tanskalaisia 
loukkaavana.! M. m. hän sinä ankarasti vastustaa 
väitettä, että Ruotsin kansakunta polveutuisi Noan pojan- 
pojasta Magogista sekä että tama olisi jonkun ajan hal- 
linnut Suomessa. Eihän tästä, hän arvelee, mikään koti- 
mainen s. o. ruotsalainen tai suomalainen, historioitsija 
tiedä vähääkään kertoa. — Tanskalaiselle JOHANNES Mes- 
SENIUS antoi kyllä myöhäisen vastauksen, v. 1612, käyttäen 
hänkin salanimeä (Janus Minor Suemensis). 2 Hin koettaa 
yleensä puolustaa Johannes Magnusta, niin tässäkin kysy- 
myksessä, mutta sanoo kuitenkin sillä seikalla olevan vä- 
hemmän merkitystä, missä osassa laajaa Ruotsin valtakun- 
taa Magog ensin lienee hallinnut, kunhan vaan myönne- 
tään ruotsalaisten polveutuvan mainitusta patriarkasta. 
Koska bänen kuitenkin tullakseen idästäpäin Ruotsiin on 
täytynyt kulkea Suomen kautta, niin Messenius pitää varsın 
todennäköisenä, että hän jonkun ajan on viipynyt viime- 
mainitussa maassa. 
Eräs kohta Svaningin teoksessa on sangen huomat- 
tava. Johannes Magnus oli ylistänyt Ruotsin kansalaisten 
nauttimaa vapautta, jonka johdosta Svaning huomauttaa, 
ettei tämä ainakaan koske suomalaisia, jotka myös ovat 
! Refutatio calumniarum cujusdam Joannis Magni Gothi Upsa- 
lensis . . . a Petro Parvo Rosefontano Equite Dano s. 1. a. 1560. B 2. 
? Retorsio Imposturarum quibus inelytam Svecorum Gothorum- 
que nationem Petrus Parvus Rosefontanus . . . insectatur, quam ... 
elaboravit Janus Minor Suemensis (1512!) 1612. S. 35, 36. 
Nat. o. Folk, H. 68. N:o 2. 
