116 
näläisille, jotka niin pahoin pitelivät onnetonta Liivin- 
maata, ja paljoa suopeampi ruotsalaisille, kun he samoilla 
seuduin yrittivät levittää valtaansa. — Vielä on tämän 
ryhmän historioitsijoista, jotka esittäessään Pohjois- ja 
Itä-Euroopan valtioiden välisiä suhteita ovat kosketel- 
leet Suomenkin oloja, mainittava Puolan kuninkaan pal- 
veluksessa ollut saksalainen REINHOLD HEIDENSTEN.! 
Tietysti venäläiset luostarikronikat (useat tuntematto- 
main kirjoittamia) myös omalta kannaltaan kertovat paljon 
sodista Ruotsin valtakuntaa vastaan 1500 ja 1600 luvuilla, 
kuten edeilisinäkin ajanjaksoina. Näihin vuosisatoihin 
useat heistä päättävätkin esityksensä. Ne painettiin kui- 
tenkin paljoa myöhemmin, 1700 luvun jälkimäisellä puo- 
liskolla ja 1800 luvulla. 
Varsin huomattava saksalainen jumaluusoppinut Davip 
CHYTRAEUS (oikeastaan Kockhafe, 1531—1600) on his- 
toriallisenakin kirjailijana. Hän oli professorina Rostockin 
yliopistossa ja vaikutti, vaikka olikin ulkomaalainen, suu- 
resti Ruotsin valtakunnan yleisen sivistyksen kehittymi- 
seen 1500 luvun loppupuoliskolla, hänen opetustansa kun 
monet nuorukaiset pohjoismaista saapuivat kuuntelemaan. 
Kirkkohistorian alalla hän varsinkin on jatkanut Krantzin 
tutkimuksia, mutta on sen ohessa teoksessaan Chronicon 
Saxonine ?, joka käsittää vuosisadan 1500—1600, kuvan- 
1 Reinoldi Heidensteinii Secr. Regii de bello Moscovitico Com- 
mentariorum Lib sex. Cracoviae 1584. 
? Davidis Chytraei Chronicon Saxoniae et vicini Orbis Arctoi 
Pars I—V, Rostochü, Lubecae, Gryphiswaldiae 1590—99. Ensimäinen, 
lyhyempi painos on v:lta 1586. Myéhempi painos, Lipsiae 1611, si- 
sältää vielä tuntemattoman kirjoittaman jatkon mainittuun vuoteen 
saakka. — Chytraeus, „viimeinen luterilaisen kirkon isistä“, joka oli 
Bidrag t. känned. af Finl. 
