117 
nut Itämeren kaikkien rannikkomaiden yleishistoriallisia- 
kin vaiheita. Kuten Melanchtonilla ja muilla sen ajan 
humanisteilla Chytraeuksellakin oli monipuolisia harras- 
tuksia; nıinpä han historialliseen esitykseensä liittää myös 
maantieteellisen katsauksen Pohjois-Euroopan maihin, josta 
yllä olemme huomauttaneet (s. 72). Lukuisain tuttavuuk- 
siensa ja kirjeenvaihtonsa kautta Chytraeus saattoi hank- 
kia itselleen paljon uusia tietoja; arvosteluissaan hän 
yleensä on tasapuolinen ja luotettava, ja hän käsittelee yhtä 
tunnollisesti vieraiden kuin Saksankin maiden tapahtumia. 
Tämän teoksen esitystä haittaa kuitenkin hajanaisuus, siinä 
kun kronikan tapaan kerrotaan yhteen jaksoon kaikki 
samana vuonna mutta eri paikoissa tapahtuneet seikat. 
Ruotsin ja Suomen vanhempaan historiaan nähden 
Chytraeus seuraa Johannes Magnusta, Olaus Petria ja 
Pietari Swartia. Tapahtumista, jotka ovat lähempänä 
hänen omaa aikaansa, hän kertoo laajemmin, kuten Eerik 
XIV:nnen ja Juhana herttuan riidasta sekä jälkimäisen van- 
gitsemisesta Turussa („in oppido Finlandiae Abo“), Poh- 
joismaisesta seitsenvuotisesta sodasta, Juhanalll:nnen venä- 
läisestä sodasta, jolloin m. m. tehdään selkoa Klaus Fle- 
mingin yrityksistä itäistä vihollista vastaan!, sekä varsinkin 
Sigismundin ja Kaarle herttuan taistelusta. 
Selvästi huomaa Chytraeuksen mielenkunnolla seu- 
ranneen viimemainitun tärkeän riidan vaiheita, jotka 
sattuivat samaan aikaan, kuin hän teostansa kirjoitti — 
ottanut osaa n. s. sovintokaavan muodostamiseen, oli Melanchtonin 
oppilas ja ramistisen filosofian edustaja. Rostockin yliopistossa hän 
vaikutti v:sta 1551. 
1 Ainekset tähän jaksoon Ruotsin historiaa Chytraeus lienee 
saanut Juhana III:nnen kirjureilta Eerik Matinpojalta ja Olavi Sverke- 
rinpojalta (Nordisk Familjebok art. Chytraeus). — Vuoden 1574 kro- 
Nat. o. Folk, H. 68, N:o 2. 
