139 
Bureuksen kuvaus tosin ei sisällä paljon tietoja Suo- 
mesta, mutta näillä on, kuten hänen kartallaankin, se an- 
sio, että ne enimmäkseen ovat vapaita mielikuvituksen 
sepustuksista. Suomea kuten Ruotsiakin koskevalle ulko- 
maan kirjallisuudelle tämä kuvaus on erittäin tärkeä: ku- 
ten Olaus Magnuksen ja Possevinon aikaisemmat teokset 
se nyt vuorostaan tulee lähteeksi, mistä vieraat maantie- 
teilijät ahkerasti ammentavat, jos kohta noita vanhempia- 
kin kirjailijoita usein vielä vedetään todistajiksi. Teemme 
sentähden tässä lyhyesti selkoa hänen Suomea koskevasta 
esityksestään. 
Bureus antaa m. m. kuvauksen sitä muualla harvi- 
naisesta näystä, mikä tarjoutuu matkustajalle hänen lä- 
hestyessään Suomen, kuten Ruotsinkin, rannikkoa, ja josta 
maassamme käyneet ulkomaalaiset olivatkin huomauttaneet. 
Sen edustalla on näet hyvin suuri saaristo, jonka köyhät, 
osaksi paljaat, osaksi sankan metsän peittämät kalliot ja 
luodot eivät suinkaan tulijalle anna aavistustakaan sisä- 
maan viljelyksistä ja laitumista.1 — Finland nimen joh- 
toa fin adjektiivista kielletään ja väitettä, jota ulko- 
maan: kirjallisuudessa oli siihen saakka usein toistettu, 
että Suomi muka olisi hedelmällisempi tai kaunumpi 
kuin Ruotsi, sanotaan jonkun sellaisen keksimäksi, joka on 
nähnyt ainoastaan jommankumman näistä maista tai ei 
kumpaakaan. Mutta tuskin ollenkaan onnistuneemmat 
ovat Bureuksen omat selitykset: Suomi nimitys johtuu 
R. Lagerborg mainitsee painoksen Leydenissä v:lta 1633 (Finland 
i utländsk historisk litteratur. Bibliogr. meddelanden [Bidr. till kän- 
nedomen af Finlands natur och folk LVIII s. 82], samoin Warmholtz, 
Op. eit. I, 54). 
IS Op ACTA 26,27. 
Nat. o. Folk, H. 68, N:o 2. 
