141 
sitsioneja prepositsionein asemesta. Runoudessa puuttuu 
loppusointu, jota korvataan alkusoinnulla. ! 
Bureus uudistaa vanhempain historioitsijain väit- 
teen, että Suomella alkuaan oli omat kuninkaansa, joten 
hänenkään teoksensa siis ei ole vapaa todistamattomista 
oletuksista. Lisäksi hän kertoo lyhyesti maahamme teh- 
dyistä ristiretkistä, luettelee Suomen maakunnat, niiden 
JoukossamyösCajanian, Jota sanotaan samaksi kuin Bothnia 
orientalis, ja jonka Bureus sis lukee kuuluvaksi Suomeen, 
sekä nissä olevat kaupungit ja linnat. Samoin mainitaan 
tärkeimmät järvet ja joet, kuten Päijänne ja Laatokka, 
sekä Kemin-, Iin-, Oulun-, Kokemäen-, Kyminjoki ja 
Vuoksi. Suomen elinkeinoiksi sanotaan maanviljelystä, 
karjanhoitoa ja kalastusta: lohia pyydetään varsinkin Ko- 
kemäenjoesta ja Viipuriin viedään suuret määrät kuivat- 
tuja haukia Savon järvistä. Niistä kuten Laatokasta pyy- 
detään myös hylkeitä. — Inkeristä puhuessaan Bureus 
kertoo, miten sieltä vuosittain keväällä tulee paljon hir- 
viä Nevajoen poikki Karjalaan, jotka taas syksyllä palaa- 
vat samaa tietä takaisin. — Erityisesti mainitaan raudan 
saannista Rautalammen pitäjän Järvistä sekä eräiden jalo- 
kivien kaivamisesta, jotka saadaan „Kitilä“stä Käkisalmen 
läänıä ja kutsutaan „Käkisalmen rubuneiksi“. 
Uusimaa on saanut nimensä (Nylandia) syystä, että 
ruotsalaiset uutisasukkaat sinne verrattain myöhään saa- 
puivat; sitä ennen se oli suomalaisten käsissä, kuten pai- 
kannimet todistavat. — Maakuntien joukossa on kauim- 
pana idässä Karjala, jonka nimi johtuu suomalaisesta 
karja sanasta; sitä erottaa Venäjästä kaksı jokea, joista 
toinen, „Pinsyoki“, laskee Vienanmereen, toinen, „Pove- 
1 S. 57, 58. 
Nat. o. Folk, H. 68, N:o 2. 
