142 
vetz* Äänisjärveen. Koko Skandinaavia, Suomi siihen 
luettuna, tulisi näiden jokien kautta muodostumaan saa- 
reksi, ellei vesistöjen välin jäisi noin kolmen peninkul- 
man levyinen kannas nimeltään ,Maanselkä“. — Karjala 
on aina ollut taistelukenttänä Ruotsin ja Venäjän välllä. 
Näissä taisteluissa suomalaiset talonpojatkin ovat kunnos- 
taneet itseänsä: kerrankin Juhana III:nnen hallituksen 
loppuaikoina muka ainoastaan 600:n suuruinen suksimies- 
joukko Jääskestä ja Äyräpäästä (,e Jeskis et Eu- 
rope“) hajoitti sadantuhannen miehen suuruisen venäläisen 
sotavoiman, joka oli hävittäen hyökännyt maahan. Sodista 
Kaarle IX:nnen ja Kustaa Aadolfin aikana tehdään tarkem- 
min selkoa ja huomautetaan, että Käkisalmi, jonka nimen 
johto myös selitetään, on ympäröivine alueineen joutunut 
Ruotsille Stolbovan rauhanteossa. 
Yllä olevaan rajoittuu pääasiassa se, mitä Bureuk- 
sella on sanottavaa Suomesta. Paljon uutta ei häneltäkään 
suis voitu oppia, mutta hänen tietonsa ovat, kuten sanottu, 
enimmäkseen luotettavia ja hänen teoksensa kautta sel- 
vempi, tosiasioihin paremmin perustuva käsitys maas- 
tamme voittaa alaa ulkomaankin kirjallisuudessa. 
Muut luvut Leydenissä ilmestynyttä Suecia-teosta 
ovat arvattavasti lähteneet erään toisen ruotsalaisen, HEN- 
RIK SOTERIN, kynästä joka myös on allekirjoittanut omis- 
tuspuheen.1 Nussä kerrotaan kansan tavoista, valtakun- 
nan sotavoimasta maalla ja merellä, edellisistä Ruotsin 
hallitsijoista, kirkon tilasta y. m.; tällöin seurataan osaksi 
Possevinon kertomusta, jonka tekijä mainitseekin, samalla 
kuitenkin huomauttaen, että olot sutä saakka ovat muuttu- 
neet ja että esim. Ruotsin sotavoimaa on suurestilisätty. Sen 
1 Han kutsuu itseänsä siinä: M. Henricus Soterus, Dalia-Suecus. 
Bidrag. t. känned. af Finl. 
