154 
Ruotsalaisista tämän ajan kirjailijoista, jotka ovat 
teoksissaan Suomeakin maantieteellisesti kuvanneet ja siinä 
pääasiallisesti noudattaneet Bureusta, mainittakoon Upsa- 
lan arkkipiispa LAURENTIUS PAULINUS GOTHUS (1565 —1646) 
Pohjoismaiden historiassaan v:lta 16361. — Eri maakun- 
tia kuvattaessa mainitaan siinä myös kunkin vaakuna. Omi- 
tuisesti kyllä tämä tekıjä Pohjoismaiden luonnonsuhteita 
selvittäessänsä vetää todistajiksi myös monta ulkomaista 
kirjailijaa, kuten Ziegleriä, Boteroa, Bertiusta, Mercatoria 
y. m. — Historiallisessa suhteessa Laurentius Paulinus 
-enimmikseen vaan toistaa Johannes Magnuksen mieliku- 
vitelmia tai lisää nuhin uusia. Uudempiin aikoihin nähden 
hän nojautuu m. m. Chytraeukseen. 
Samoin JOHANNES Baazius kirkkohistoriassaan on 
enimmäkseen riippuva Johannes Magnuksesta. Hankin 
välttää Suomen ennen ruotsalaista valloitusta olleen itse- 
näisen kuningaskunnan 2. — Locceniuksen, Schefferuksen, 
Videkindin y. m. historialliset teokset kuuluvat, ainakin 
suurimmaksi osaksi, 1600 luvun jälkimäiseen puoliskoon. 
Keskivälissä 17:ta vuosisataa eli tasan 1650 ilmestyi 
ensimäinen kotimainen teos, joka sisältää maantieteellisen 
esityksen Suomesta, kotimaiseksi voi näet sanoa MIKAEL 
WEXIONIUKSEN (GYLDENSTOLPEN) kuvausta Ruotsin valta- 
kunnasta®, koska se painettiin Turussa ja sen tekijä oli 
1 Historiae Arctoae Libri III. Strengnäs 1636. 
2 Inventarium Ecclesiae Sveo-Gothorum, Lincopiae 1642. 
3 Epitome Descriptionis Sueciae, Gothiae, Fenningiae et subjec- 
tarum provinciarum... Aboae 1650. Teoksensa kirjoittamiseen hän 
oli, kuten omistuksesta näkyy, ryhtynyt akatemian kanslerin, Pietari 
Brahen, kehoituksesta. Se ilmestyi oikeastaan sarjana eri väitöskir- 
joja; nimilehti on painettu 1650 (vrt. prof. M. G. Schybergson, Hi- 
storiens studium vid Abo universitet s. 14). 
Bidrag t. känned. af Finl. 
