160 
selittää vanhempia kirjailijoita. Hän erottaa nimenomaan 
Finnit eli Finningian asukkaat Scritofinneistä, jotka asu- 
vat Skandinaaviassa 1. 
Jos suomalaiset, kuten Buchnerin lausunnosta nä- 
emme, joskus erehdyksestä tulivatkin sellaisesta kunniasta 
osallisiksi, joka heille ei kuulunut, niin olivatpa he toiselta 
puolen tilaisuudessa osoittamaan, ettei heidän tarvinnut mai- 
nettaan perustaa esi-isien, oikeain tai oletettujen, ansioihin. 
He kun muodostivat tärkeän osan Ruotsin sotajoukosta, niin 
pianpa mainittiin suomalaisia ruotsalaisten rinnalla sen ajan 
mitä etevimpänä sotilaskansana, joka, kuten eräs tämänaikui- 
nen runoilija laulaa, aina Pohjanlahden ääriltä Saksaan saa- 
puneena miekallaan raivasi tietä Ruotsin kuninkaalle?. Suo- 
malaisethan olivat kyllä ennenkin taisteluissa lähimpiä naa- 
pureitaan vastaan osoittaneet kelpo sotilaan ominaisuuksia, 
mutta Kustaa Aadolfin suurisuuntaista valtiotaitoa oli hei- 
dän kuitenkin ensi sijassa kiittäminen sitä, etteivät ainoas- 
taan tulleet paremmin tunnetuiksi kuin ennen etäämpänä- 
kin asuville kansoille, vaan että heidän maineensa kohta 
kaikui maanosamme toisesta äärestä toiseen. Vaan eipä 
ainoastaan urhoollisuutensa, kestävyytensä ja vaatimatto- 
muutensa tähden sen ajan suomalaisia kiitetä, heidän iki- 
vanha taikataidon maineensa elpyy, kuten sanottu, jälleen, 
jossa taidossa ainoastaan lappalaisten uskottiin saattavan 
heidän kanssansa kilpailla. 
! Historia Gotthorum Vandalorum et Langobardorum ab Hugone 
Grotio. Amstelodami 1655. Prolegomena s. 2, 4. 
2 „Cui Finnus armis Lappioque devoti 
Stravere ferro semitam, et viam belli 
Fecere pelago Botniaeque trans pontum 
Posuere nostris militum globos terris.“ 
(Casparis Barlaei Poemata ed. 4. Amstelod, 1645. Scazon s. 113. 
Lappalaisista kts. edempänä s. 175 ss.) 
Bidrag t. känned. af Finl. 
