168 
on koko Saksa saanut kokea. He ovat varustetut ainoas- 
taan kypärällä ja rintahaarniskalla, eikä heillä ole minkään- 
laista suojaa käsivarsissa tai säärissä; viittansa he sitovat 
kinni satulan takapuoleen. Jos he voittavat, ryöstävät he, 
mitä svinkin eteen sattuu, ja olipa saalis mikä tahansa, on 
heillä sitä hyötyä. Jos heidät voitetaan, nin ei suta voit- 
tajalle koitu mitään muuta etua, kuin että silloin lakkaavat : 
vahınkoa tekemästä, sillä ei heiltä muuten mitään rikkaita. 
saaliita saada“ 1. Sen sijaan Ogier, kuten muutkin tämän- 
aikuiset kirjailijat, kiittää puolalaisen sotaväen kauniita va- 
rustuksia. 
Suomalaista sotamiestä esittävän kuvan johdosta (il- 
mestynyt nähtävästi jossain lentokirjassa) yllämainittu runoi- 
lija Paul Fleming on kirjoittanut seuraavat säkeet: 
„In effigiem F'innonis ?. 
Sum Scritofinnus ego, gelidam bene notus ad Arcton 
Jam quoque Teutonicis non male notus agris. 
Me timidus refugit, vel solo nomine, Carnus 3. 
Staret et assererem nomen acinacibus.“ 
Suomalaisten kuten ruotsalaistenkin sotilasten sisälliset 
ominaisuudet, heidiin kestävyytensä, uutteruutensa ja vä- 
hääntyytyväisyytensä olivat varsinkin ne, jotka herattivat. 
1 Op. cit. s. 344, 345. Itse neuvotteluista Ogier kertoo m. m. 
sen seikan, että puolalaiset sopimus-luonnosta tehtäessä olivat Kris- 
tiinan arvonimestä Suomen suuriruhtinatar jättäneet pois sanan suuri. 
Tätä ruotsalaiset ehdottomasti vaativat lisättäväksi ja kauan kinat- 
tuaan vastaan puolalaiset vihdoin suostuivat siihen. (Op. cit. s. 271 ss.) 
* Promus miscellaneorum epigrammatum et odarum etc. Lipsiae: 
1631 s. 201, N:o 38 (P. Flemings latein. Gedichte hrsg. v. I. M. Lap- 
penberg, Stuttgart 1863). 
3 Krainilainen s. o. Kroaatti. 
Bidrag t. kanned. af Finl. 
