173 
Yllämainittu hollantilainen Pier WINSEMIUS ylistää 
niinikään suomalaisten sitkeyttä eräässä runossa, joka on 
kirjoitettu Heinsiuksen mainitsemamme panegyriikan joh- 
dosta, ja johon myöhempi suomalainen historioitsija Daniel 
Juslenius vilttaa teoksessaan Aboa vetus et nova! Suo- 
malainen, Winsemius sanoo, viettää usein yönsä lumiki- 
noksessa, ja yhtä pienet ovat hänen vaatimuksensa ruo- 
kaan ja juomaan nähden; ylellisyyden ja velttouden hän 
jättää muille kansoille: 
„Non Fennis hoc sole dies non ducere noctes 
Est labor, aut duram glaciem donasse quieti, 
Aut membris pressisse nivem. Gens mollior ostro 
Et pluma meliore cubet; non pelle ferina, 
Tomento non Fennus eget. Nunc simplice victu 
Propulsanda fames, nunc restat flumine puro 
Restinguenda sitis.“ 
Tunnettu on Hakkapäällein nimitys, joka suomalai- 
sille ratsumiehille annettiin jo Puolan sodassa ja joka var- 
sinkin Saksan sodassa tuli niin peljätyksi?. Teoksessa 
„The Swedish Intelligencer“ käytetään sitä parissa pai- 
kassa tavallisena suomalaisia ratsumiehiä tarkoittavana nimi- 
tyksenä, niin kuvauksessa Brakelin taistelusta (syysk. 1632), 
1 Åbo förr och nu af Daniel Juslén 1700, üfvers. (Suomi 1841, 
3:dje H. s. 48, 49). 
2 „Vidit ille dies (kysymys on Wallhofin taistelusta) Gustavum 
ducem, militem, vietorem, vidit fessas caedendo Suecorum Finnorum- 
ques legiones, quorum his inexhaustus hostes sternendi ardor novum 
Haccapelorum peperit vocabulum; vocabulum, ad cujus auditum sem- 
per exinde Polonia contremuit, quodque postea Austriaci et sacri 
(si dis placet) foederis defensores raro sine horrore, saepe cum fine 
vitae acceperunt“. (Benedicti Skytte Oratio in excessum Gust. Magni, 
G. M. sive Panegyr. Orationes s. 326). 
Nat. o. Folk, H. 68, N:o 2. 
