174 
johon suomalaiset ottivat osaa Stälhandsken johdolla. Tässä 
kerrotaan näet miten, sittenkun toiset joukot olivat väis- 
tyneet, vuoro tuli suomalaisten eli Hakkapäällien torjua 
vihollista, jonka he tekivätkin hyvällä menestyksellä 1. Sa- 
massa paikassa annetaan myös selitys tästä nimestä, jota 
kumpaisenkin sotajoukon, sekä ruotsalaisen ettäkeisarillisen, 
yleisesti sanotaan käyttäneen. Se tulee sitä sotahuudosta, 
jonka he päästävät hyökätessään vibollista vastaan ja joka 
muka osoittaa, etteivät suomalaiset anna eivätkä pyydä 
armoa?. Toinen englanninkielinen Saksan sotaa kuvaava 
kirjailijja, skotlantilainen eversti RoBERT Monro, joka nun- 
ikään palveli Ruotsin sotajoukossa, käyttää myös monesti 
„Hagapells“ nımitystä samalla tavalla $. 
Samoin kuin herransa, saivat suomalaisten he- 
vosetkin mainetta sitkeytensä ja kestävyytensä kautta, 
vaikka olivatkin pieniä ja ulkonäöltään vähäpätöisiä. Nu- 
den hyvıä ominaisuuksia kıttävät jo Olaus Magnus ja 
Possevino, ja samoin useat kolmenkymmenenvuotisen so- 
dan kirjailijat *. 
1 „Then came it to the Fins or Hackapells turnes to goe on“ 
(Op. eit. IV, s. 143). 
?) „Both Armies.. usually call these Finlanders Horse, by the 
name of Hackapells: and that from the word Hackapel, which they 
use when they fall on. It signifies Knock them downe, for they looke 
for no Quarter; either to give or take any“. 
3 Monro, His Expedition with the worthy Scots Regiment etc. 
London 1637. Vrt. esim. kuvausta Werbenin taisteluista (II, s. 54)... 
„His Majestie sent orders to the Leaguer to command out eight 
hundred Horsemen of Hagapells and a thousand Musketiers.. .“ 
* Kts. esim. Petri Baptistae Burgi De Bello Svecico commenta- 
rij (Leodii 1633) s. 12, joka tekijä sanoo kerran kulkeneensa sellaisella 
hevosella 40.ssä tunnissa 120 itaalialaista peninkulmaa. 
Bidrag t. känned. af Finl. 
