184 
Eräässä suorasanaisessa pilkkakirjoituksessa, jossa 
on kysymyksiä ja vastauksia katkismuksen tapaan 1, kysy- 
tään m. m. mitä sen katolilaisen on tehtävä, joka ei vielä 
tahdo uskoa, että ruotsalaiset pian tulevat. Tähän vastataan: 
Hän tarttukoon kukkaroonsa ja katsokoon, onko hänellä 
paljon rahoja, uskokoon, mitä muut, jotka ovat sen koke- 
neet, tietävät ruotsalaisista kertoa ja katsokoon eteensä, 
miten hän voi pysyä turvassa suomalaisilta ja lappalaisilta. 
Näissäkin otteissa siis nämät molemmat kansat mainitaan 
yhdessä mitä peljättävimpinä vihollisina. 
Jesuutta Jakog DAMIANIN (Tn. 1650) Bellum Germa- 
nicum nimisessä sankarirunoelmassa ?, missä pyhä neitsyt 
ja pääenkeli Mikael esiintyvät katolilaisten puolesta taiste- 
lijoina Kustaa Aadolfia vastaan 3, tavataan myös pitkä ku- 
vaus lappalaisten hirmuisista taikatempuista, joita he yhä 
vieläkin, kuten tekija sanoo, vaikka vähemmässä määrin 
kuin ennen pakanoina ollessaan kuuluvat harjoittavan. 
Itse paholainen johtaa heidän kokouksiaan pukin muotoi- 
sena; pahojen, heitä palvelevien henkien avulla he voivat 
saada tietoonsa salaisia asioita ja tulevat sodassa haavoit- 
tumattomiksi. Tosin pahoja tekoja seuraa lopulta ansaittu 
palkkansa: kun sovittu aika on umpeen kulunut, nuo 
henget syöksevät heidät tietysti Orkukseen: 
„Officiis sua stat merces. Post pacta subinde 
Tempora, vel rapiunt miseros, pariterque sub Orcum 
! Der evangelischen Exulanten in Schlesien Frag-Stücke (Der 
Dreissigjähr. Krieg etc. hrsgg. v. J. Opel u. A. Cohn, s. 298). 
? Jacobi Damiani Atrebatis e S. J. Bellum Germanicum etc. 
Duaci 1648. 
3 Ferdinand II oli nimenomaan julistanut neitsyt Marian sota- 
joukkonsa ylimmäiseksi päälliköksi. 
Bidrag t. känned. af Finl. 
