198 
tilaisuudessa. Itaalialainen kreivi GALEAZzo GUALDO PRIO- 
RATO, joka arvattavasti kertoo taistelusta oman havainnon pe- 
rustuksella, 1 kuvaa m. m. heidän aseitaan ja varustuk- 
siaan, joina olivat rintahaarniskat, pistoolit ja leveät mie- 
kat. Mainittuaan, että saksilaiset tappelun alussa lähti- 
vät pakoon, Gualdo edelleen kertoo siitä, miten kuningas 
suomalaisen ratsuväen etunenässä valloitti keisarillisten 
kanuunat. Tappelun tuoksinaa ja suomalaisten käytöstä 
hän kuvaa seuraavin sanoin: „Sillä hetkellä alkoi kauhea 
taistelu uudestaan joka taholla, sivustoilla, rintamassa, 
jJälkijoukossa, mitä pahimman tungoksen vallitessa. Ku- 
ningas hyökkäsi hyvin harjaantuneine ja urhoollisine ratsu- 
väen osastoineen keisarillisten joukkojen kimppuun ja ha- 
Joitti ne; ja niin suuri oli suomalaisten ratsumiesten kunto, 
että he kovalla äänellä rohkaisten toisiansa ryntäsivät, pa- 
lasivat takaisin, syöksyivät ja tunkeutuivat Tillyn jouk- 
kojen läpi niin rajusti, etteivät keisarilliset enää kyenneet 
kestämään tämän kansan hurjia iskuja, ? joka ei tuntenut 
mitään kuolemanpelkoa ja jota voiton toivo innostutti ja 
jolla myös oli tuulestakin apua, se kun oli ruvennut an- 
! Historia delle Guerre di Ferdinando II e Ferdinando III 
Impp. e del Re Filippo IV di Spagna contro Gustavo Adolfo etc. 
1630—1640 del Conte Gal. Gualdo Priorato, Venetia 1640. s.51 ss. Gualdo, 
synt. Vicenzassa 1606, nimitettiin 1664 keisarilliseksi historioitsijaksi ja 
kuoli 1678. Geijer sanoo häntä Wallensteinin upseeriksi (Sv. Folkets 
Hist. III, s. 240, anm. Örebro 1836), mutta mahdollisesti hän sit- 
tenkin oli sama henkilö, joka jonkun aikaa palveli Ruotsin armeijassa 
(sellainen muuttohan oli tavallinen) ja jonka Oxenstjerna Nördlingenin 
taistelun jälkeen lähetti hieromaan liittoa Venetsian hallituksen kanssa 
(Chemnitz, Op. eit. II, 539). 
? „non potendo pit gl’ Imperiali resister al disperato menar 
delle mani di questa gente.“ s. 53. 
Bidrag t. känned. af Finl. 
