212 
dolfin omista alamaisista, ruotsalaisista ja suomalaisista, 
jokainen olisi tahtonut omalla hengellään ostaa kuninkaal- 
lensa elämän takaisin, jos se olisi ollut mahdollista, vaan 
hän sanoo uskaltavansa vakuuttaa samaa myös jokaisesta 
saksalaisesta. 1 — Muutamassa Kustaa Aadolfin luonteen- 
kuvauksessa,? joka puolustaa kuningasta uhkarohkeuden 
syytöstä sekä sitä moitetta vastaan, ettei hän muka osan- 
nut toisistaan erottaa päällikön ja sotamiehen velvollisuuk- 
sia, sanotaan tämän johdosta: „Hän tiesi varsin hyvin 
että, jollei Aleksanteri -olisi tavallisena sotamiehenä (?) 
taistellut Graneikon rannalla, hän ei koskaan olisi saavut- 
tanut voittoa Arbelan kentällä, ja että, jollei hän, Kustaa 
Aadolf itse, olisi hallituksensa alkuaikoina johtanut lappa- 
laisiaan ja suomalaisiaan moskovalaisia vastaan, hän ei 
olisi sen lopussa voinut tuhota Tillyn vanhoja joukkoja 
Leipzigin edustalla, kulkea Lech-virran poikki sotajoukon 
silmäin edessä, joka oli hyvin varustetussa asemassa ja 
yhtä lukuisa kuin hänen omansa sekä, mitä hän itse piti 
tärkeimpänä, pakottaa Wallensteinia taisteluun Lützenin 
kentällä.“ 
Sankarıkuninkaan valtava muoto se varsinkin oli vetä- 
nyt yleisôn huomion puoleensa ja herättänyt mielenkun- 
toa; kun hän oli poistunut näyttämöltä ja sota katolisen 
Ranskan siihen ryhdyttyä myös suureksi osaksi menettä- 
nyt sen uskonnollisen luonteen, mikä sillä alkuaan oli ol- 
lut, ja muuttunut yhä enemmän tavalliseksi valloitus- 
! Lacrymae Facultatis Juridicae Universitatis Rostochiensis su- 
per obitum . .. Gustavi Adolphi . .. ab Alberto Hein. U. J. D. et 
Historiarum professore, Rostochi 1633, s. C3 („Gust. Adolphi Hi- 
storia“). 
2 Mercure francais tom. XVIII (1632) s. 720. 
Bidrag t. känned. af Finl. 
- 
