220 
maan aikaan mellastivat onnettomassa maassa, ollenkaan 
paremmin käyttäytyneet. 1 
Toinen suomalainen päällıkkö, jonka sotateot näihim 
aikoïhin suurta huomiota herättivät, oli Eerik Slang. Hä- 
nen osonotostaan Chemnitzin voittoon v. 1639, jossa hän 
kuten Stälhandskekin kunnosti itseänsä, mainitsee myös 
Lotichius. Saalfeldin luona Slang menetti tykinkuulasta 
oikean käsivartensa. — Toinen katolinen tekijä, Was- 
senberg, tietää tarkemmin kertoa eräästä kahakasta Slan- 
gin ja keisarillisen kenraalin Hatzfeldin välıllä Lippsprin- 
gin luona 15 p. lokak. 1640, mika kertomus puuttuu useilta 
muilta historioitsijoilta.2 Viimemainittu päällıkkö majaili 
siellä, hankkiakseen marssista väsyneille joukoilleen vir- 
kistystä. Silloin tuodaan hänelle sana, että Slang muuta- 
man tuhannen miehen kanssa on tulossa häntä yllättä- 
mään. Tästä peljästymättä Hatzfeld asettuu urhoollisesti 
vastarintaan, vaikka hänelle töintuskin jää aikaa miehi- 
neen hypätä hevosen selkään. Slang, joka kokonaan oli 
pürittänyt vihollisensa, arveli jo voittaneensa ja huusi 
pilkaten: „Ohoh, herra kenraali, miten satummekaan näin 
odottamatta yhteen! Koska onni niin suo, niin koet- 
takaamme voimiamme!* Näin sanoen hän väkineen 
hyökkäsi Hatzfeldin kimppuun. Mutta, niin Wassenberg 
+ Rerum Germ. Libri IV; II, 768. 
> Der erneuerte Teutsche Florus s. 378. Wassenberg oli tutta- 
vuudessa Hatzfeldin veljen, Bambergin piispan kanssa, ja hänen sota- 
historiansa tarkoittaa etupäässä mainitun keisarillisen päällikön ylis- 
tämistä, joka kuitenkin menetti sekä Wittstockin että Jankowitzin 
taistelut (kts. R. Schmidt, Die Schlacht bei Wittstock, s. 37). Aina- 
kin tässä teoksessaan Wassenberg esiintyy kiihkokatolilaisena, vaikka 
hän toisinaan taas puhuu kolmannen, välittävän puolueen nimessä ja 
kääntyy kaikkia ulkomaalaisia vastaan. (Fryxell Ber. VIII, 53 
Stockh. 1864). 
Bidrag t. känned. af Finl. 
